У х в а л а
6 листопада 2024 року
м. Київ
Справа № 567/443/22
Провадження № 61-1334ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - головуючого судді Крата В. І., судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув у порядку письмового провадження справу,
учасниками якої є
позивач - ОСОБА_1 (далі - орендодавець), інтереси якого представляє адвокат Нікітюк Павло Михайлович (далі - адвокат),
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі - орендар),
про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації
за касаційною скаргою орендодавця на постанову Рівненського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, постановлену колегією суддів у складі Хилевича С. В., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М. і
в с т а н о в и в :
1.           У травні 2022 року орендодавець звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив: 
1.1.       Розірвати укладений із орендарем договір оренди землі від 25 липня 2016 року в редакції додаткової угоди від 10 жовтня 2018 року (далі - договір оренди землі) щодо земельної ділянки на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації - Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області) з кадастровим номером 5624287100:05:001:0105, площею 2,3169 га та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі - земельна ділянка).
1.2.       Скасувати «державну реєстрацію договору», яку 26 липня 2016 року провела приватний нотаріус Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Жанна Яківна (рішення від 29 липня 2016 року, індексний номер 30697589).
2.           Обґрунтував вимогу так:
2.1.       25 липня 2016 року орендодавець уклав із ТОВ «Захід-Агро» договір оренди, «зареєстрований» приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Тишкун Жанною Яківною (далі - договір оренди), номер запису про інше речове право 17177576 від 26 липня 2016 року, рішення про реєстрацію від 29 липня 2016 року № 30697589, і передав в оренду земельну ділянку.
2.2.       10 жовтня 2018 року сторони договору оренди уклали додаткову угоду (далі - додаткова угода), згідно з якою внесли зміни до договору оренди та змінили орендаря з ТОВ «Захід-Агро» на ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Це підтверджує інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 293895870 від 6 січня 2022 року.
2.3.       Орендар у 2018, 2019, 2020 і 2021 роках не вносив орендну плату. Тому через систематичну її несплату слід розірвати договір оренди у редакції додаткової угоди та скасувати державну реєстрацію права оренди.
3.           6 травня 2022 року Острозький районний суд Рівненської області відкрив провадження у справі.
4.           2 серпня 2022 року він ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив частково: розірвав договір оренди землі із внесенням відомостей щодо його розірвання до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; у задоволенні інших вимог відмовив; стягнув із орендаря на користь орендодавця 992,40 грн судового збору. Мотивував тим, що, починаючи з 2018 року, орендар систематично, тобто більше двох разів, порушував умови договору оренди землі, не сплачуючи визначену договором орендну плату.
5.           19 грудня 2023 року Рівненський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції скасував і відмовив у задоволенні позову. Мотивував тим, що орендар на підставі поданих в апеляції доказів довів відсутність систематичного невнесення орендної плати, що виключає можливість задоволення вимоги про розірвання договору оренди землі. Нові докази прийняв тому, що вони мають виключне значення для правильного вирішення спору, орендар мав зумовлені воєнним станом перешкоди у поданні цих доказів до суду першої інстанції, а орендодавець діяв вочевидь недобросовісно, коли приховав від суду отримання орендної плати.
6.           18 січня 2024 року орендодавець через адвоката подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати постанову апеляційного суду та скерувати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
7.           13 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали.
8.           6 березня 2024 року адвокат в інтересах орендодавця подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додав її уточнений варіант. Мотивував касаційну скаргу так:
8.1.       Коли особа вимагає розірвати договір оренди землі (з урахуванням додаткової угоди) через систематичне невнесення орендної плати, відсутні висновки Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 89, частини першої, п`ятої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у сукупності з пунктом 1.9 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (висновки щодо повноти дослідження доказів і обґрунтованості судового рішення у випадку, коли висновок експерта для вирішення справи є обов`язковим, але немає підтвердження отримання особою рахунку на оплату експертизи, а останню не провели саме через несплату її вартості).
8.2.       Апеляційний суд встановив обставину, яка має суттєве значення для вирішення справи, - отримання орендної плати орендодавцем - на підставі недопустимих доказів, поданих із пропуском без поважних причин строку на їхнє подання, що призвело до неправильного вирішення справи.
8.3.       Суд апеляційної інстанції не дослідив всі обставини справи, не застосував закон, який підлягав застосуванню (пункт «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України, статтю 526, частини першу, другу статті 651 Цивільного кодексу України), не врахував висновки щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 378/556/16-ц (провадження № 61-4412св18), Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
9.           30 квітня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою орендодавця на підставах, визначених у пунктах 1, 3 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
10.        4 жовтня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою призначив справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
11.        Дослідивши матеріали цивільної справи, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження слід закрити.
11.1.    Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).
11.2.    Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
11.3.    Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
11.4.    Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
11.5.    Відкриваючи 6 травня 2022 року провадження у справі, Острозький районний суд Рівненської області визнав справу малозначною (а. с. 22). Тому за загальним правилом касаційне оскарження судових рішень у такій справі процесуальний закон не передбачає. У касаційній скарзі орендодавець не зазначив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення цій справі можливо оскаржити у касаційному порядку, зокрема не обґрунтував, що суд першої інстанції помилково відніс справу до категорії малозначних.
11.6.    З огляду на викладене, оскільки постанова Рівненського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню, а підстав, визначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, немає, продовження розгляду касаційної скарги не відповідатиме завданням цивільного судочинства. Тому касаційне провадження слід закрити (див., зокрема, ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 березня 2024 року у справі № 199/54/23, від 7 серпня 2024 року у справі № 753/5478/19, від 14 серпня 2024 року у справі № 450/3284/22; такий висновок узгоджується з висновком про можливість закриття касаційного провадження, який Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19)).
Керуючись статтями 2, 260, 261, 389, 396 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Головуючий	 	В. І. Крат	
Судді	 	Д. А. Гудима	
 	 	І. О. Дундар	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко