ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 705/4566/24		
Провадження № 22-ц/821/1753/24		
Категорія: 310030000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач:  ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  представника ОСОБА_2 - адвоката Гребенюка Сергія Анатолійовича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року (ухваленого під головуванням судді  Гудзенко В.Л. в приміщенні  Уманського міськрайонного суду Черкаської області) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

08 серпня 2024 року ОСОБА_4 звернулася до Уманського міськрайонного суд Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 13 травня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували у Відділі ДРАЦС по Уманському району реєстраційної служби Уманського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 30. 
Від шлюбу мають двох дочок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З травня 2024 року, вказує позивачка, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. 
На даний час відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. 
Вказує, що діти відвідують школу та садочок, що потребує фінансових витрат на одяг, харчування у закладах освіти, шкільне та дитяче приладдя, також гуртки танців та плавання для фізичного розвитку дітей, що також потребує фінансових витрат. 
Крім того, зазначає позивачка, вона несе витрати на проїзд, екскурсії, дозвілля, витрати на комунальні послуги, періодичні огляди у лікарів, лікування не складних захворювань. Вказує, що вона самостійно не може забезпечувати належний рівень утримання дітей, оскільки останні роки перебувала у декретній відпустці з меншою донькою та вела домашнє господарство.
На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до повноліття дитини та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення нею позовної заяви до суду і до повноліття дитини. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року позов - задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн, із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, починаючи з 08.08.2024 і до досягнення донькою повноліття; дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн, із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, починаючи з 08.08.2024 і до досягнення донькою повноліття.
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допущено до негайного виконання.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що врахувавши обставини справи, надані позивачем докази, прийнявши до уваги розмір прожиткового мінімуму та судову практику, що склалася, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до повноліття дитини та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів суд вважав достатнім, обґрунтованим та законним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 10 жовтня 2024 року  через систему «Електронний суд» , представник ОСОБА_2 – адвокат Гребенюк С.А., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції постановленим із неправильним застосуванням норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просив змінити рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року та стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000,00 грн. на кожну доньку.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що  в позовній заяві позивачем вказано, що відповідач є безробітним, хоча не надає на підтвердження цього доказів наявності в платника аліментів іншого доходу чи наявності в нього рухомого та нерухомого майна. Також не надає доказів свого фінансового стану.
Вважає, що сплата аліментів у визначеному судом розмірі є для відповідача непосильною та призводить його до скрутного фінансового становища.
Крім того, оскаржуване рішення спрямоване на захист прав та інтересів позивача без врахування прав та інтересів відповідача з приводу утримання дітей та можливістю майбутніх законодавчо врегульованих дій щодо зменшення/збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 12 листопада 2024 року,  ОСОБА_4 , вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухваленим відповідно до вимог закону та на підставі доказів, наданих сторонами по справі, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи 

       Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.11.2015 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повним витягом з актового запису про народження USC/0Z/1 АЕ 4778140; означення акту: 0217043/00/АU/2020/568495. 
У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 05.11.2015 та повному витязі з актового запису про народження USC/0Z/1 АЕ 4778140; означення акту: 0217043/00/АU/2020/568495 батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу № 236 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та витягів з реєстру Паланської територіальної громади, по провулку Яковлєва, 1, с.Громи, Уманського району, зареєстровані з поміж інших ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є особою працездатного віку та має обов`язок з утримання неповнолітніх дітей, при цьому, врахував розмір прожиткового мінімуму та судову практику.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і  закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на  утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів  дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її  життєдіяльності.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та  духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх  замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  стан здоров`я та  матеріальне становище платника аліментів;  наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна  та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума  яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив із того, що діти сторін проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, а також, що відповідач є особою працездатного віку та має обов`язок брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей і батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей.
Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції, урахувавши розмір прожиткового мінімуму та судову практику, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі на кожну дитину по 4 000,00 грн. щомісячно, із проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 08.08.2024 і до досягнення доньками повноліття. 
Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що відповідач є безробітним, при відсутності доказів на підтвердження у нього іншого доходу чи наявності рухомого та нерухомого майна, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному судом розмірі, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки відсутність можливості працевлаштування відповідача та не надання позивачкою доказів наявності у платника аліментів іншого майна у власності не може бути обставиною, яка б звільнила відповідача від обов`язку зі сплати аліментів.
Крім того, відповідач не надав доказів неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині не заслуговують на увагу.
Разом з тим, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (стаття 192 СК України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у визначеному розмірі є обґрунтованими, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2  - адвоката Гребенюка Сергія Анатолійовича– залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 О.М. Новіков 

               Л.І. Василенко