Справа № 465/7651/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Баран О.І. 
Провадження № 33/811/1640/24                  Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності– адвоката Дегтяренка О.О., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – адвоката Дегтяренка Олексія Олексійовича на постанову Франківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2024 року,
встановив:
постановою Франківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17’000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 19.09.2024, о 21 год. 24 хв., за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 151, керував транспортним засобом «Tesla» Model Y, реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив заборони п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову адвокат Дегтяренко О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 04 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.127 КУпАП.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові не відповідають обставинам справи, мало місце порушення норм матеріального і процесуального права.
Стверджує, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а у протоколі висловив незгоду із підозрою поліцейського. Наголошує, що у ОСОБА_1 не було порушення мови та координації рухів.
Заявляє, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а на місці події був свідок, пасажир автомобіля, яким зможе підтвердити згадані порушення.
У судове засідання до суду апеляційної інстанції особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 не з`явився, жодних клопотань не подавав. Його представник – адвокат Дегтяренко О.О., про розгляд апеляційної скарги у відсутність свого довірителя не заперечував.
У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.
Заслухавши пояснення адвоката Дегтяренка О.О., який повністю підтримав апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 132754; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному 19.09.2024;постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3086875 від 19.09.2024; у рапорті поліцейського.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся , а у протоколі висловив незгоду з підозрою працівника патрульної поліції повність спростовуються оглянутим апеляційним судом відеозаписом події, з якого чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 на законну вимоги працівників патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема на запитання «ви будете проходити огляд», ОСОБА_1 відповів: «нє, не буду!» (21:30 на відеозаписі). Отже, наведені доводи є безпідставними та необгрунтованими.
Як вбачається із оглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого. 
Направлення на огляд водія транспортного засобу у матеріалах справи наявне (а.с.4), тому доводи про відсутність такого направлення і порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння – є безпідставними.
Судом апеляційної інстанції не встановлено з боку працівників патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
Крім того, як вірно встановив суд першої інстанції, що ОСОБА_1 самостійно вказав адресу свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), за якою судом скеровувалися відповідні повістки. Згадане знайшло своє підтвердження і при апеляційному розгляді, тому посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 очікував судовий виклик із Залізничного районного суду м. Львова, а не із Франківського районного суду м. Львова, на його винуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення жодним чином не впливає.
Крім того, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 132754 від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 у графі «пояснення» зазначив «не згілний», проте надалі жодних зауважень на такий протокол не подавав, скарги на дії працівників поліції не писав. 
Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Поряд з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.
Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З протоколу серії ЕПР1 № 132754 від 19 версня 2024 року (а.с.1) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.
З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до нього пройти огляд на стан сп`яніння. Вказаний факт також зафіксований поліцейським у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 4).
Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, на що водій категорично відмовлявся.
Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Дегтяренка Олексія Олексійовича – залишити без задоволення.
Постанову Франківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ