ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року	Львів	Справа № 607/8957/24 пров. № А/857/24051/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

          головуючого судді - Іщук Л.  П.,
          суддів – Обрізка І. М., Шинкар Т.І., 
          за участі секретаря судового засідання – Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року (головуючий суддя Багрій Т.Я., о 16:05 год., м. Тернопіль) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції  про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

                                                   в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №736374 від 13.04.2024 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року позов задоволено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відеозаписом з бодікамери поліцейського (час на відео 00:03:49, що відповідає 0:25 секунді) зафіксовано рух автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Зазначає, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також роз`яснено його права. Наголошує, що до матеріалів справи в суді першої інстанції долучено копію постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 26 вересня 2023 року у справі № 459/2721/23, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17 листопада 2023 року у справі № 459/2721/23, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строком на 1 рік.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Під час апеляційного розгляду представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.
Позивач та його представник у судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції і визнається сторонами,  13.04.2024 о 00:40 год. поліцейським відділу роти № 1 батальйону УШІ в Тернопільській області ДПП сержантом поліції Чайківський Н.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №736374 відносно ОСОБА_1 за ч. 4  ст. 126 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13 квітня 2024 року о 00:03 год. в м. Тернопіль, по вул. Купчинського, 7 водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому 17 листопада 2023 року Червоноградським судом Львівської області терміном на 1 рік був позбавлений права керування ТЗ, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.1  ПДР  України.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не довів обставин керування ОСОБА_1 автомобілем, а отже не довів наявність складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 4  ст. 126 КУпАП.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»  учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п.п."а"  п.2.1 ПДР   водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п.п «а» п.2.1.  ПДР  на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Положеннями ч.4  ст.126 КУпАП  встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Отже, з наведених норм вбачається, що на водія покладено обов`язок мати при собі та, на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до  статті 7 КУпАП України  ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно пункту 1  статті 247 КУпАП  провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із  статтею 283 КУпАП,  розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
З наведених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення, зокрема, у випадку здійснення запису порушення, зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Таким чином, сам опис адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Лише фіксація вчинення особою адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.
Як встановлено, позивач заперечує керування ним транспортним засобом, а отже, обов`язок доказування правомірності винесеної постанови відповідно до частини 2  статті 77 КАС України покладається на відповідача.
До оскаржуваної постанови серії БАБ №736374 від 13.04.2024 доданий відеозапис з нагрудних камер поліцейських №474477, 477325 як  доказ вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, порушення ПДР вчинене ОСОБА_1 13 квітня 2024 року о 00:03 год. в м. Тернопіль, по вул. Купчинського, 7 . Водій керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_1 .
Апелянт наголошує, зокрема, що відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (час на відео 00:03:49, що відповідає 0:25 секунді) зафіксовано рух автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .
Разом з тим, дослідивши вказаний відеозапис, колегія суддів констатує, що на ньому не зафіксовано  обставин керування позивачем транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_1 , як про це зазначено в оскаржуваній постанові.
На відеозаписі в період часу з 00:03:49 13.04.24 ( час вчинення порушення, зафіксований у постанові ) зафіксовано розмову поліцейського з невідомою особою, яка перебуває за кермом автомобіля.
Позивач ОСОБА_1 на цьому відеозаписі з`являється з 00:05 13.04.24. При цьому, він перебуває у автомобілі на кріслі водія і розмовляє з поліцейським. Ні руху цього автомобіля, ні обставин зупинки цього автомобіля відеозапис з нагрудної камери не містить.
Таким чином, зазначений відеозапис не підтверджує обставин того, що позивач ОСОБА_1 13 квітня 2024 року о 00 год. 03 хв. в м.Тернопіль, по вул.Купчинського, 7 керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_1 , що свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4  ст. 126 КУпАП.
Інших доказів, які б підтверджували вчинення позивачем порушення п.п."а"  п.2.1 ПДР  України відповідачем не надано та в оскаржуваній постанові не зазначено.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Суд апеляційної інстанції також  зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.
Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4  ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим оскаржувана постанова серії БАБ №736374 від 13.04.2024 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закриттю.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно приписів статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.272, ст.286, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року у справі № 607/8957/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 30 жовтня 2024 року