ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2024 року	                        Львів	Справа № 460/11526/23 пров. № А/857/7676/24 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                                Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №460/11526/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 06.05.2023, через засоби поштового зв`язку, звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції чинній до 01.10.2017, починаючи з 01.03.2023;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції чинній до 01.10.2017, збільшивши розмір пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, починаючи з 01.03.2023.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі №460/11526/23 - скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, з урахуванням проведених платежів.
ОСОБА_1 звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення судового збору. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави для ухвалення додаткового судового рішення, викладені в заяві, вважає, що така підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч.2 ст. 252 Кодексу).
Зі змісту наведених вище правових норм слідує, що однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення питань про судові витрати.
З матеріалів справи апеляційний суд встановив, що питання про стягнення судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги не було вирішено в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2024 за наслідками апеляційного розгляду, а отже, наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.
Оскільки остаточне судове рішення у справі №460/11526/23 ухвалив Восьмий апеляційний адміністративний суд, останній наділений правом ухвалити й додаткову постанову щодо розподілу судових витрат позивача у вигляді сплаченого судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги у даній справі з врахуванням  загальних правил розподілу судових витрат.
Так, відповідно до ч. 1  ст. 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Постановою від 02.08.2024 Восьмий апеляційний адміністративний суд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі №460/11526/23 - скасував та прийняв нову постанову, якою позовні вимоги задовольнив, а тому на користь позивачки підлягає стягнення сплачений нею судовий збір за подання позову в сумі 1073,60 грн. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 02.05.2023 за №65594141 та за подання апеляційної скарги у даній справі в сумі 1610,40 грн. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 09.05.2024 за №69424048.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до  ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують як джерело права практику Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяву позивачки про розподіл судових витрат необхідно задовольнити.
Керуючись ст. ст. 134, 139, 143, 243, 252, 313,  315, 321, 322,  325, 328 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (код ЄДРПОУ - 21084076) судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у справі № 460/11526/23 у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                В.В. Гуляк

                                                                                            Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 23.10.2024