ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року 
м.Черкаси  

Справа № 703/2507/23		
Провадження № 22-ц/821/1704/24		
категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого – Василенко Л.І.,
суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В.,
секретаря – Мунтян К.С., 

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 – адвоката Петренка Олександра Володимировича на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності, 

в с т а н о в и в :

01 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_6 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки.
13 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення позову без розгляду.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності – залишено без розгляду. 
Ухвала мотивована тим, що  залишення позовної заяви без розгляду є правом позивача, яким позивач скористалася, зважаючи на ту обставину, що залишення позову без розгляду не суперечить закону та не порушує прав та обов’язків інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та залишення позовної заяви без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 – адвокат Петренко О.В., вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Мотивація скарги зводиться до того, що положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України були б правильно застосованими місцевим судом за умови, коли заява позивача про залишення позову без розгляду була б подана до суду після відкриття провадження у справі, протягом усього підготовчого провадження, що тривало понад 3 місяці, однак до оголошення головуючим відкритим судовим засіданням щодо розгляду справи по суті, що мало місце 25.01.2024.
Проте, заява про залишення позову без розгляду позивачем була подана 13.09.2024, тобто після початку розгляду справи по суті.
На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про залишення позову без розгляду на стадії розгляду справи по суті.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, залишення позову (заяви) без розгляду.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
18 жовтня 2024 року від представника ОСОБА_5 – адвоката Петренка О.В. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_5 та її представника.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до наступних висновків.
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, не відповідає приведеним вимогам закону.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач скористалась своїм правом на подання до суду заяви про залишення поданого нею позову без розгляду. 
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду по наступних підставах.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.
Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.
Частиною 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:
1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;
2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;
3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.
Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Як вбчається із матреріалів справи, ухвалою Смліянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 11:00 год на 04 липня 2023 року.
Підготовчі засідання призначені на 04 липня 2023 року, на 24 липня 2023 року, 17 серпня 2023 року не відбулися з різних причин, і розгляд справи відкладено на 15 вересня 2023 року на 12:30 год.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2023 року закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 14:00 год на 01 листопада 2023 року.
Розгляд справи по суті 01 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 25 січня 2024 року, 06 березня 2024, 16 квітня 2024 року не відбувся з різних причин.
Водночас, позивач ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні 25 січня 2024 року, що підтверджується протоколом судового засідання №2395415 та в судовому засіданні 11 червня 2024 року, що підтверджується протоколом судового засідання № 2983015. Під час розгляду справи в судовому засіданні, призначеному на 11 червня 2024 року позивач просила суд оголосити перерву для вирішення питання мирним шляхом і розгляд справи було відкладено на 01 липня 2024 року.
01 липня 2024 року судове засідання не відбулося і за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 07 серпня 2024 року.
07 серпня 2024 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з розглядом суддею іншої справи і розгляд справи перенесено на 9:00 год на 13 вересня 2024 року.
13 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення позову без розгляду.
Із наведеного слідує, що позивач подала до суду заяву про залишення позову без розгляду у порушення п. 5 ч. 1 с. 257 ЦПК України, а саме на стадії розгляду справи по суті.
За таких обставин, у суду першої інстанції правові підстави для залишення позову без розгляду та застосування положення п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України були відсутні.
Згідно ч. 3 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.
У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 року суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а зазначені в  скарзі процесуальні порушення, які допущені районним судом такими, що заслуговують на увагу суду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 – адвоката Петренка Олександра Володимировича задовольнити.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 07 листопада 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко 

Судді: О.М. Новіков 

О. В. Карпенко