Справа № 161/12463/16-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1052/24  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
14 листопада 2024 року                                          місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Киці С. І.,
суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Трикош Н. І.,
з участю представника ДВС ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року

В С Т А Н О В И В:
       
Боржник ОСОБА_2 у липні 2024 року звернувся в суд зі скаргою на рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити дії. Скарга обґрунтована тим, що 30 березня 2017 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ) ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження (далі – ВП) № 53673767 з примусового виконання виконавчого листа № 161/12463/16-ц, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 08 лютого 2019 року про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 375 970,85 грн. Старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ) П`ясецьким Р. В. в межах цього виконавчого провадження 24 жовтня 2023 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що розміщені на рахунках боржника, крім рахунків, що мають спеціальний режим використання, накладення стягнення на які заборонено законом. 09 квітня 2024 року головним державним виконавцем ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ Арсенюк О. В. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У зв`язку із цим із грошовою винагороди, яку боржник отримує у в/ч НОМЕР_1 стягується 20% доходу щомісячно для погашення основного боргу, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження; накладено арешт на розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ «Ощадбанк», на якому акумулюються кошти, отримувані боржником, які є його пенсійним забезпеченням як особи з інвалідністю ІІ групи (звернуто стягнення на всю суму коштів, що розміщені на цьому рахунку). Накладення арешту на банківський рахунок позбавило його права вільно розпоряджатися та володіти власними коштами. Про таке порушення йому стало відомо 26 липня 2024 року, коли він намагався розпорядитися належними йому коштами. Вважає звернення стягнення на усі кошти, що акумулюються на його банківському рахунку, відкритому в ПАТ «Ощадбанк» як кошти, одержані в якості пенсійного забезпечення особи з інвалідністю 2 групи є незаконним рішенням державного виконавця. Просив визнати незаконним рішення державного виконавця ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ про арешт коштів ОСОБА_2 , розміщених на розрахунковому рахунку боржника № НОМЕР_2 (з урахуванням заяви про уточнення номера розрахункового рахунку), відкритому у Волинському обласному управлінні ПАТ «Ощадбанк» у ВП № 53673767; зобов`язати державного виконавця ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ зняти арешт з коштів, розміщених на розрахунковому рахунку боржника №  НОМЕР_2 , відкритому у Волинському обласному управлінні ПАТ «Ощадбанк» у ВП № 53673767.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року в цій справі в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовлено. Відмовляючи в задоволенні скарги боржника, суд першої інстанції зазначив, що останній не довів спеціальний режим використання такого банківського рахунку, і врахував, що боржник не звертався до державного виконавця із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, у зв`язку із чим дії державного виконавця щодо арешту коштів боржника є правомірними.
Боржник ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення, вважає висновки, викладені в ухвалі суду, такими, що не відповідають принципам законності та обґрунтованості. З часу відкриття виконавчого провадження та періодично (не менше одного разу на два тижні) державний виконавець був зобов`язаний встановити джерела доходів боржника, у тому числі джерело доходу у вигляді пенсійних виплат, що обліковуються на розрахунковому рахунку, відкритому у ПАТ «Ощадбанк», однак таких дій він не вчиняв. Державний виконавець не встановлював джерело отримання доходу боржником, на якому рахунку цей дохід обліковується. Арешт коштів, які отримуються боржником як пенсійне забезпечення, не передбачене чинним законодавством. Звернення стягнення на пенсію припиняється також на період дії воєнного стану. Просив скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року в цій справі, ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги на дії державного виконавця.
Державний виконавець Арсенюк А.В. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу не визнала, просила в її задоволенні відмовити.
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною 1 статті 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участі стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. 
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Колегією суддів з Інформації про виконавче провадження від 23 липня 2024 року встановлено, що 30 березня 2017 року головним державним виконавцем Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області у Волинській області Дмитрук В. Д. відкрито виконавче провадження № 53673767 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/12463/16-ц від 08 лютого 2017 року про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 375 970,8 грн. 
З відомостей та матеріалів виконавчого провадження, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, встановлено, що 24 травня 2017 року постановою головного державного виконавця Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області Дмитрук В. Д. накладено арешт на усе майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 413 567,91 грн.
26 вересня 2019 року старшим державним виконавцем Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області Ледвовком В. М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою державним виконавцем з відповіді Пенсійного фонду України було встановлено, що боржник перебуває на обліку Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України як отримувач пенсії. Постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у Луцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, здійснювати відрахування із доходів боржника відповідно до чинного законодавства в користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу, що становить 413 5670,91 грн. Копію постанови направлено на виконання до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України супровідним листом від 26 вересня 2019 року.
Постановою старшого державного виконавця ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ П`ясецького Р. В. про арешт коштів боржника від 24 жовтня 2023 року накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 349 428,59 грн. Накладення арешту на всі відкриті рахунки боржника боржника мотивоване невиконанням виконавчого документа та в цілях повного та своєчасного виконання виконавчого документа. Копії постанови надіслано банкам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, іншим фінансовим установам на виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.
Згідно із відповіді Пенсійного фонду України від 09 квітня 2024 року на запит № 199429148 від 09 квітня 2024 року фондом надано інформацію про те, що окрім заробітної плати, яку боржник отримує у в/ч НОМЕР_1 , у нього також є регулярний дохід – пенсія (щомісячно), що нараховується Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області в розмірі 18 726,95 грн.
Головним державним виконавцем ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ Арсенюк О. В. 09 квітня 2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_6 , який отримує дохід у військовій частині і за якою здійснювалися відрахування із суми доходів боржника відповідно до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 349 628,59 грн, в тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій.
26 липня 2024 року боржник ОСОБА_2 звернувся до ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ з письмовою заявою про зняття арешту (обмеження) із належного йому рахунку № НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», мотивуючи це тим, що 23 липня 2024 року він виявив заблокованими зарплатний та пенсійний рахунки, а кошти, які туди надходять, є єдиним джерелом його доходу, із якого він утримує свою сім`ю, купує необхідну військову амуніцію. Зазначив, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату виконується уповноваженою особою військової частини шляхом відрахування зазначеної у постанові суми.
Постановою про зняття арешту з коштів, головного державного виконавця ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ Левчук І. О. від 26 липня 2024 року встановлено, що боржник проходить військову службу, із його грошового забезпечення (заробітної плати) здійснюється відрахування. На підставі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено зняти арешт з рахунку НОМЕР_3 , відкритого у філії – Волинському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», що належить боржнику ОСОБА_2 . Постанову надіслано супровідним листом від 26 липня 2024 року для відома та виконання стягувачу ОСОБА_5 та боржнику ОСОБА_2 .
Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України про розмір пенсійних виплат від 05 серпня 2024 року, виплата пенсії здійснюється через АТ «Ощадбанк» на поточний картковий рахунок №  НОМЕР_4 . Пенсійним фондом України надано інформацію від 12 серпня 2024 року, про те, що окрім заробітної плати, яку боржник отримує у військовій частині, у нього є регулярний дохід – пенсія (щомісячно), що нараховується в розмірі 22 031,80 грн. Боржник ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення постанови про арешт коштів боржника від 24 жовтня 2023 року), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
  Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. 
Згідно зі статтею 68 вищезгаданого Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Згідно з пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/2 від 02 квітня 2012 року, (в редакції, що діяла на час винесення постанови про арешт коштів боржника) на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку/електронного гаманця, на якому знаходяться кошти/електронні гроші, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти/електронні гроші на всіх рахунках/електронних гаманцях боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.
За пунктами 2-4, 8, 9 розділу Х Інструкції, при виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують п`ять мінімальних розмірів заробітної плати, виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника. 
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. 
 Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.
За змістом пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є  отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19, про те, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Як встановлено з матеріалів виконавчого провадження № 53673767, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, постановою старшого державного виконавця ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮ П`ясецького Р. В. про арешт коштів боржника від 24 жовтня 2023 року накладено арешт на кошти, що належать боржнику ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 349 428,59 грн.
Боржником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що рахунок №  НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_2 в АТ «Ощадбанк» є банківським рахунком з спеціальним режимом використання. Відповідно до поданих довідок виплата пенсії здійснювалась на поточний картковий рахунок. 
У суді апеляційного суду державним виконавцем пояснено, що АТ «Ощадбанк» було виконано постанову про накладення арешту на цей банківський рахунок, при цьому було відмовлено про накладення арешту на інші спеціальні рахунки, відкриті на ім`я боржника у цьому банку. 
Враховуючи викладене, відкритий позивачу рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання, а є поточним картковим рахунком, на який не заборонено накладати арешти.
У даному випадку ні банк, ні боржник не повідомили державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальним режимом використання, тому дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними. Під час винесення постанови про накладення арешту коштів на рахунках боржника державний виконавець діяв в межах своїх повноважень, у неї на час винесення постанови не було інформації, що відповідні рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_2 призначені лише для отримання пенсії та на них зараховується виключно пенсія.
Після надходження до державного виконавця 09 квітня 2024 року інформації про доходи, які одержує боржник ОСОБА_2 , було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_6 , а саме на його дохід у військовій частині (грошове утримання/заробітна плата), у зв`язку із чим здійснювалося відрахування із суми таких доходів боржника, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця. Така постанова була надіслана державним виконавцем на виконання безпосередньо по місцю роботи. 
Безпідставними є твердження апелянта про не застосування  Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» щодо припинення звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації), оскільки відрахувань з пенсії боржника на даний час не проводиться.
Звернення стягнення на кошти боржника вперше здійснено на підставі постанови старшого державного виконавця Першого відділу ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області Ледвовка В. М. від 26 вересня 2019 року, і таке стягнення здійснювалося Луцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у розмірі 20% із пенсії боржника щомісячно до виплати загальної суми боргу розмірі 413 567,91 грн. Згідно звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області від 19 березня 2021 року у вказаному виконавчому провадженні за постановою від 26 вересня 2019 року за період з 01 жовтня 2020 року по 28 лютого 2021 року здійснювались відрахування у розмірі 20% від нарахованого доходу (пенсії), залишок заборгованості за виконавчим листом станом на 28 лютого 2021 року становив 380 901,13 грн. Подальших звітів матеріали виконавчого провадження, розміщені в Автоматизованій системі виконавчого провадження, не містять.
Боржник оскаржив рішення державного виконавця щодо арешту коштів боржника, розміщених на рахунку №  НОМЕР_4 , за наслідками винесення ним постанов від 23 жовтня 2023 року та від 09 квітня 2024 року, а не дії державного виконавця щодо звернення стягнення на пенсію боржника від 26 вересня 2019 року, тому не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли у цій справі, положення Закону України від 11 квітня 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану», який набрав чинності 06 травня 2023 року, у тому числі пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» (що викладений в новій редакції), за яким на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні припиняється звернення стягнення лише на пенсію та стипендію боржників.
Колегія суддів зазначає, що звертаючись до державного виконавця в межах виконавчого провадження № 53673767 боржник самостійно вказав номер банківського рахунку № НОМЕР_3 як такий, з якого він просив зняти арешт, і такий арешт було знято постановою від 26 липня 2024 року.
Виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення. Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця є правильним. 
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для скасування немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2024 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя                                        

       Судді