П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/1979/24	

Категорія:11031101          Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.
          Час і місце ухвалення: 14:22 год., м. Миколаїв
          Дата складання повного тексту: 17.04.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 08 вересня 2022 року №1664810-2405-1422 щодо визначення (нарахування) позивачці суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 41 698,80 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що вона є власником комплексу нежитлових будівель загальною площею 1 544,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спірним податковим повідомленням-рішенням, відповідач визначив податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 41 698,80 грн. Але, позивач вважає, що оскільки він є сільськогосподарським товаровиробником, а ці будівлі використовуються для сільськогосподарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , то вона має право на пільгу, передбачену п.п"ж" п.266.2.2 ст. 266 ПК України.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що у позивача відповідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перебуває у власності об`єкти нерухомості загальною площею 1 544,4 кв.м. Для надання особі пільги передбаченої абз."ж" п.п.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України необхідно дотримання двох умов: перша – власник об`єкту нерухомості є сільськогосподарським товаровиробником, а друга – об`єкт нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Сільськогосподарський товаровиробник, це фізична чи юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією. В розумінні абз."ж" п.п.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України право на пільгу мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто зайняті у процесі виробництва, переробкою власно виробленої продукції та її подальшої реалізації. Так, Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2023 року у справі №380/18104/21 дійшов висновку, що фізична особа, яка є лише власником нерухомості відповідного класу, і не займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, не звільняється від сплати податку на нерухомість за пп."ж" п.п.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України. Тобто, значення має не тільки вид нерухомості (зокрема, її призначення), а й безпосередньо сама діяльність, якою займається платник податку. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що об`єкт нерухомості належить до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства".
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Миколаївській області задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08 вересня 2022 року №1664810-2405-1422.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-           ОСОБА_1 документи, які підтверджують приналежність об`єкта нерухомості до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) по зазначеному об`єкту нерухомості до контролюючого органу не надано;
-          апелянт наголошував на відсутність сукупності умов, за яких належне ОСОБА_1 нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, можливо звільнити від оподаткування, відповідно до положень пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст.і 266 Кодексу.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 з 25 березня 2005 року зареєстрована як фізична особа-підприємець. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_1 є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. 
З 21 травня 2021 року ОСОБА_1 володіє на праві власності земельною ділянкою площею 25,2639 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
У власності чоловіка позивачки перебуває сільськогосподарська техніка – трактор колісний БЕЛАРУС-1221.2.
Також, для здійснення сільськогосподарського товарного виробництва, ФОП ОСОБА_1 орендує 12 земельних ділянок сільськогосподарського призначення.
З 14 липня 2017 року ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності комплексом нежитлових будівель загальною площею 1 544,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
27 вересня 2021 року ОСОБА_1 передала до складу статутного фонду Фермерського господарства ім. Щорса, членом якого вона також є – комплекс нежитлових будівель загальною площею 1 544,4 кв.м
З 01 жовтня 2021 року право власності на зазначений комплексом нежитлових будівель зареєстровано за ФГ ім. Щорса.
08 вересня 2022 року уповноваженою особою ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №1664810-2405-1422, про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , в розмірі у розмірі 41 698,80 грн.
Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на пільгу, передбачену пп."ж" п.266.2.2. ст. 266 ПК України, а тому нарахування їй податкового зобов`язання з податку на нерухому майно у цьому випадку є протиправним, а позов належить задовольнити у повному обсязі.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, пп.266.1.1 п.266.1 ст. 261, пп.266.2.1 п.266.2 ст. 266, пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України, ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року №973-IV.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно пп.266.1.1 п.266.1 ст. 261 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно пп.266.2.1 п.266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.
Пунктом "ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Таким чином, для застосування пільги передбаченої п.п."ж" п.266.2.2. ст. 266 ПК України, необхідно дотримання двох умов: перше – віднесення об`єкту нерухомості до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271), друге – платник податків повинен бути сільськогосподарським товаровиробником.
Слід зауважити, що встановлена пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.
Щодо першої умови – віднесення об`єкту нерухомості до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271), колегія суддів вказує наступне.
Відповідно до правовстановлюючих документів на нежитлові будівлі за адресою: Миколаївська області, Кривоозерський район, с. Бурилове, вул. Молодіжна, 2-в (технічний паспорт на виробничий будинок – нежитлова будівля, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності), зазначені будівлі йменуються, як склади (а.с.32-38).
Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) відносяться, серед іншого, "Будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності".
Відповідно Висновку про визначення класифікації будівель та споруд №271 від 05 вересня 2021 року належні ОСОБА_1 на праві власності комплекс нежитлових будівель, загальна площа 1 544,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з літ. "А" – склад, водонапірна вежа – 1, криниця – 2, огорожа – 3, 4, враховуючи результати його технічної інвентаризації, огляду та функціонального призначення, відноситься до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.
Зазначено, що вказані будівлі та споруди використовуються власником в сільськогосподарському товаровиробництві для зберігання вирощених зернових культур, насіння, мінеральних добрив, сільськогосподарської техніки, господарського інвентарю, тощо.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що вищевказаний об`єкт нерухомості ОСОБА_1 відноситься до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271).
Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції щодо наявності другої умови – платник податків є сільськогосподарським товаровиробником, з огляду на наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності позивачки є саме сільськогосподарське виробництво (довідка від 29 листопада 2021 року №19.02.01-13/649) (а.с.69). 
У власності та користуванні ОСОБА_1 є сільськогосподарська техніка та земельні ділянки (державний акт на право приватної власності на землю, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку) (а.с.60-68). 
Статтею 1 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року №973-IV визначено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.
Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.
Згідно Протоколу загальних зборів членів Фермерського господарства ім.Щорса №1/2021, позивачка є членом Фермерського господарства імені Щорса (а.с.41-42).
Доказів того, що вказані будівлі та споруди здаються позивачкою в оренду, лізинг, позичку відповідачем до суду не надано.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 має право на пільгу, передбачену п.п."ж" п.266.2.2. ст. 266 ПК України, а тому нарахування їй податкового зобов`язання з податку на нерухому майно у цьому випадку є протиправним.
За таких обставин, спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 08 вересня 2022 року №1664810-2405-1422 щодо визначення (нарахування) позивачці суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 41 698,80 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.