ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №335/8667/24                                        Головуючий в 1 інст. Рибалко Н.І.
Провадження №33/807/751/24                                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Рощина В.С., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2  на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2024 року, якою провадження в справі відносно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 29 липня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №985362 від 12 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 12 липня 2024 року о 14 год. 50 хв. в м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 56, водій гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_2 перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по вул. Перемоги. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.
ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.п. 1.3, 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2024 року провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що через порушення судом норм матеріального і процесуального права оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд не викликав його у судове засідання для допиту як потерпілого, не викликав працівника поліції, який складав протокол, не витребував додаткові матеріали, в тому числі відеозаписи з боді-камер поліцейського, не розглянув його клопотання, провів розгляд однобічно, пославшись лише на пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Посилається на те, що внаслідок винесення оскаржуваної постанови суду, виникла ситуація, коли заподіювач шкоди визнаний невинуватим з сумнівних підстав, а МТСБУ відмовляється відшкодовувати завдані ним збитки.
Стверджує, що він рухався в середній смузі, напрямок руху не змінював, а водій ОСОБА_1 розпочав рух від правого краю проїзної частини дороги, не переконавшись у безпеці руху при перестроюванні на його смугу, не надав йому дорогу. Вважає, що подія сталася через те, що транспортний засіб «Mitsubishi» має праве розташування керма, і скоріш за все, водій ОСОБА_1 не побачив його автомобіль.
Звертає увагу суду, що працівниками поліції при встановлені обставин ДТП з`ясовано, що він рухався прямолінійно в середній смузі та не змінював напрямок руху. При виникненні небезпеки він одразу застосував гальмування, проте своїми діями одноособово уникнути зіткнення не зміг.
Апелянт вважає, що слід брати за основу, що ОСОБА_1 дійсно починав рух від краю проїзної частини дороги та змінював напрямок руху. Саме місце зіткнення, яке розташоване на смузі руху потерпілого прямо свідчить про те, що ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху, в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, не переконався у безпеці маневру.
Зазначає, що ОСОБА_1 не заперечував той факт, що починав рух від правого краю проїзної частини дороги, тож він мав переконатися в безпеці та дати йому дорогу, оскільки він рухався прямолінійно у середній смузі. Факт початку руху водія ОСОБА_1 від краю дороги засвідчує також розташування транспортних засобів, зафіксоване схемою ДТП.
Звертає увагу суду, що аналізуючи розташування транспортних засобів, зафіксованих на схемі ДТП та фотознімках вбачається, що контакт відбувся лівим переднім кутом автомобіля «Mitsubishi» в праву бічну поверхню автомобіля «Toyota Avensis». При цьому, переднє праве крило автомобіля «Toyota Avensis» не пошкоджено, що прямо свідчить про те, що автомобіль «Mitsubishi» був в русі в момент зіткнення.
Отже, апелянт вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявне порушення п. 10.1 ПДР України, яке знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд належним чином не повідомив його про час та дату розгляду справи, внаслідок чого розглянув справу без його участі. Копію оскаржуваної постанови, потерпілий отримав після свого особистого звернення до суду - 28 серпня 2024 року. 
Враховуючи вищевказане, потерпілий ОСОБА_2 вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений ним з поважних причин.
На підставі вищевикладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2024 року, постанову суду скасувати. Притягнути до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п. 10.1 ПДР України.
У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено. 
В клопотанні потерпілий ОСОБА_2 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 12 серпня 2024 року, посилаючись на поважність пропуску цього строку. 
Апеляційним судом встановлено, що місцевий суд розглянув справу без участі потерпілого ОСОБА_2 , належним чином про час та день розгляду справи його не повідомив. Матеріали провадження не містять відомостей на спростування тверджень потерпілого з приводу отримання ним копії оскаржуваної постанови суду – 28 серпня 2024 року.
Суддя апеляційного суду, враховуючи вказане, дійшов до висновку, що потерпілий ОСОБА_2 за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Рощина В.С., перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду приходить до наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, статтею 124 КУпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до положень п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Положеннями п. 2.3 б ПДР України закріплено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Апеляційним судом встановлено, що 12 липня 2024 року о 14 год. 50 хв. в м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 56, водій гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 перед початком руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по вул. Перемоги. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.
ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 1.3, 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
На переконання судді апеляційного суду, здобутими у провадженні доказами в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таким чином, доводи, зазначені в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова місцевого суду - скасуванню з прийняттям нової постанови.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 985362 від 12 липня 2024 року підтверджується:
- схемою місця ДТП від 12 липня 2024 року, на якій відображено напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, розташування транспортних засобів та їх пошкодження після дорожньої-транспортної пригоди, розташування сталих орієнтирів - електроопори, до якої на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів (а.с. 4);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 в яких він зазначав, що 12 липня 2024 року рухався в середній смузі по вул. Перемоги. Під час руху відбулось зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , який в`їхав в його транспортний засіб «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_3 навпроти будинку по вул. Маяковського, 20. (а.с. 6);
- фотознімками події, з яких можливо з`ясувати напрямок руху транспортних засобів, їх розташування після дорожньої-транспортної пригоди та механічні пошкодження, які отримали автомобілі «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 та «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_4 (а.с. 7, 19-21);
З огляду на отримані механічні пошкодження транспортних засобів, зафіксованих схемою ДТП та фотознімками місця дорожньої-транспортної пригоди випливає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок допущених водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п.п. 1.3, 2.3.б, 10.1 ПДР України, а саме: водій ОСОБА_1 перед початком руху, не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_3 . 
Заперечення водієм ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя апеляційного суду вважає як спосіб захисту, а його пояснення - непереконливими та такими, що суперечать іншим доказам у справі.
Таким чином, на переконання судді апеляційного суду, недотримання ОСОБА_1 п.п. 1.3, 2.3.б, 10.1 ПДР України і призвело до зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_3 , тобто саме дії ОСОБА_1 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та наслідками у виді механічних пошкоджень, що підтверджується матеріалами справи.
Відтак, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться сукупністю належних і допустимих доказів, досліджених у ході апеляційного розгляду, які поза розумним сумнівом доводять його вину у вчиненні ДТП.
При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу відповідатиме характеру вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети.
Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника за вчинення вказаного адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП України, судом не встановлено.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, вчинив дорожньо-транспортну пригоду на службовому автомобілі відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати судового збору. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2  строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду                           м. Запоріжжя від 12 серпня 2024 року. 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2024 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 335/8667/24