КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
Справа № 754/10442/24                               Головуючий у 1 інстанції: Скляренко У.В.           Провадження № 33/824/5261/2024                           Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 грудня 2024 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою   захисника Гулько Жанни Вікторівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
В апеляційній скарзі захисник Ткачука Р.М. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи.  Суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , а був пасажиром. В дійсності за кермом вказаного автомобіля була інша особа - ОСОБА_2 .
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП - керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Суду першої інстанції був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №858248 від 10 липня 2024 року відповідно до якого  10 липня 2024 року о 21 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Бальзака, 98/29   ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою електронного пристрою «Drager» ARGL 0258, результати огляду 2.08 проміле. ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучені направлення від 10 липня 2024 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку результатів тестування ОСОБА_1 за допомогою приладу DragerAlkotest 6820 від 10 липня 2024 року, а також два DVD-диски.
На долученому до протоколу відеозаписі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alkotest 6820,  а також  його результати.
Відповідно до роздруківки результатів тестування за допомогою приладу Drager Alkotest 6820 від 10 липня 2024 року за результатами тестування встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду - 2.08проміле.
Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на те, що останній не керував транспортним засобом RenaultKangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , а  за кермом вказаного автомобіля перебував ОСОБА_2 .
В обґрунтування вказаних доводів захисник Ткачука Р.М. в суді першої інстанції посилався на покази ОСОБА_2 , який був допитаний судом як свідок.
Апеляційній суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що наведені захисником ОСОБА_1 обставини та покази свідка ОСОБА_2 спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими  доказами.
Підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, а також, надаючи розписку про зобов`язання не керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 не зазначав, що не керував транспортним засобом. 
З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що при спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 також не заперечував, що керував транспортних засобом RenaultKangoo, д.н.з. НОМЕР_1 . На запитання поліцейського чи їхав він на автомобілі, ОСОБА_1 відповів, що заїжджав, що по суті є визнанням керування автомобілем (час запису 21:35:33 - 21:35:49). 
Присутній на місці ДТП ОСОБА_2 на запитання поліцейського чи бачив він як відбулося ДТП, відповів, що бачив як автомобіль Renault та автомобіль Hyundai  рухалися заднім ходом, описуючи механізм руху. Сам момент ДТП не бачив, а лише чув. При цьому ОСОБА_2 жодного разу не зазначав, що саме він керував транспортним засобом Renault, а не ОСОБА_1 (час запису 21:37:15 - 21:17:49).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Ткачука Р.М. підлягає залишенню без задоволення, а постанова Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року без змін без змін.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

 
п о с т а н о в и в:
 
Залишити апеляційну скаргу захисника Гулько Жанни Вікторівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2024 року без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду                                       Шебуєва В.А.