ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/45872/23                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Парненко В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 грудня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Карпушової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового зобов`язання за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15 листопада 2023 року № 623 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції ОСОБА_1;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29 листопада 2023 року № 1627 о/с;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві з 30 листопада 2023 року;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення інспектора за період вимушеного прогулу з 30 листопада 2023 року по день фактичного поновлення на службі;
- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві;
- допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу №1 о/с ОСОБА_1 призначено з 04 січня 2022 року поліцейським взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві.
28 вересня 2023 року на особисту електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення з проханням прибути 02 жовтня 2023 року об 10 годині 30 хвилин до кабінету 206 будинку 9 по вулиці Святослава Хороброго для надання пояснень щодо обставин службового розслідування. 
02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов?язків» №1908 від 19.09.2023 р. та надано копію вказаного наказу. 
Відповідно до змісту наказу - з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_4 15 липня 2023 року, що виразилось у не складанні адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які порушили правила дорожнього руху та можливому отриманні неправомірної вигоди, про що стало відомо з рапорту старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д. від 18.09.2023 р. №5952вн/41/11/2-23. 
У доповідній записці вказано, що згідно з рапортом, під час моніторингу відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських було виявлено, що 15.07.2023 р. вказані поліцейські не складали адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які можливо порушили Правила дорожнього руху. Натомість, на відео зафіксовано, що сержант поліції ОСОБА_1 та майор поліції ОСОБА_4 можливо отримали грошові кошти за не притягнення правопорушників до адміністративної відповідальності.
02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 в рамках службового розслідування були надані письмові пояснення, та зазначено, що із обставинами, які стали предметом службового розслідування вона не погоджується та вважає їх безпідставними та необґрунтованими та такими, що не відповідають реальним обставинам справи, так як матеріали службового розслідування не містять доказів порушення службової дисципліни. Щодо не притягнення до адміністративної відповідальності водія зупиненого автомобіля TOYOTA, пояснила, що водій вказаного автомобіля був усно попереджений, відповідно до статті 22 КУпАП, через малозначність. Після перевірки та встановлення обставин автомобіль продовжив свій рух. 
Наказом Департаменту патрульної поліції №2024 від 03.10.2023 р. продовжено строк проведення службового розслідування на 15 днів. 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат Гринько Володимир Федорович опитав водія марки ТОYОТА з н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , якого поліцейська ОСОБА_1 зупиняла 15.07.2023 р. Водій автомобіля повідомив, що дійсно 15.07.2023 р. її автомобіль марки ТОYОТА з н.з. НОМЕР_1 був зупинений. Після зупинки транспортного засобу водій отримав усне попередження. Поліцейський перевірив документи та транспортний засіб і водій поїхав далі. Окрім того, ОСОБА_5 вказав, що інспектор поліції відносно нього жодних неправомірних дій не вчиняв. 
На підставі частини 1 статті 18, пункту 1, 2 частини 2 статті 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України 09 жовтня 2023 року адвокат Гринько В.Ф. в інтересах ОСОБА_1 до канцелярії УПП у м. Києві подав до матеріалів службового розслідування письмові пояснення ОСОБА_5 . 
18 жовтня 2023 року комісією складено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейською взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_4, у зв`язку із обставинами викладеними в рапорті старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д. від 18.09.2023 р. № 5952вн/41/11/2-23 та виразилось у не складанні адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які можливо порушили Правила дорожнього руху та можливому отриманні неправомірної вигоди. 
Висновок затверджений начальником Департаменту патрульної поліції генералом поліції третього рангу ОСОБА_6 18 жовтня 2023 року. 
Відповідно до висновку комісії від 18 жовтня 2023 року, службове розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_4 , у зв`язку із обставинами викладеними в рапорті старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д. від 18.09.2023 р. №5952вн/41/11/2-23 та у не складанні адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які порушили правила дорожнього руху та можливому отриманні неправомірної вигоди, що мало місце 15.07.2023, завершено. 
Комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог частини 4 статті 258, частини 1 статті 283 КУпАП та в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про національну поліцію», статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 4, 5 розділу ІІ, підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції №1026, пункту 4 розділу І, пункту 1 розділу IV Інструкції №1395, абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил, пунктів 1, 10, 13 посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПІ, затвердженої наказом ДПП від 16.08.2021 р. №1784, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, враховуючи всі обставини, які були встановлені в ході службового розслідування, дисциплінарна комісія пропонує до інспектора взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
15 листопада 2023 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України виданий наказ №623 за підписом начальника генералу поліції третього рангу ОСОБА_7 «Про застосування до працівників УПП у м. Києві ДПП дисциплінарних стягнень», відповідно до пункту 1 якого до поліцейського взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 наказано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції. 
Наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України виданий наказ №619 від 15.11.2023 р. реалізований наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1627 о/с від 29.11.2023 р. «По особовому складу», яким відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1 (0176576), поліцейського взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП з 29 листопада 2023 року, з виплатою грошової компенсації за 49 діб невикористаних щорічних основної оплачуваної відпустки за 2022, 2023 роки. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчисленні становить 02 роки 06 місяців 05 днів. 
3 наказами Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 623 від 15.11.2023 р. та №1627 о/с від 29.11.2023 р. позивач була ознайомлена 29.11.2023 р.
Не погоджуючись із вищевказаними наказами, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернулась до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII» (далі - Закон № 580-VIII).
Частиною 1 статті 1 Закону №580-VIII встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Припасами ч.1 ст.2 Закону №580-VIII визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Частиною 1 ст.6 Закону №580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно із частиною першою статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Частиною першою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
У відповідності до приписів статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року по справі №815/4478/16.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Закон України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно із частинами першою, другою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
При цьому, згідно з частиною другою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
У контексті положень частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Положеннями статті 14 Закону Дисциплінарного статуту встановлено наступне.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
Разом з тим, суд звертає увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який триває на момент розгляду даної справи. 
Розділом V Дисциплінарного статуту визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, згідно ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
Судом встановлено, що до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (далі - ВМАЗ) УПП у м. Києві ДПП 18.09.2023 №5952вн/41/11/2-23 надійшов рапорт старшого інспектора ВМАЗ УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д., у якому зазначено, що під час моніторингу відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських було виявлено, що 15.07.2023 о 14.19 поліцейськими наряду «Рубін-0801» у складі поліцейського взводу №2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП капралом поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_4 зупинено транспортний засіб (далі - Т3) AUDI, номерний знак НОМЕР_2 , водій якого порушив ПДР, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія). На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано, що водій запропонувала працівникам УПП у м. Києві ДПП вирішити питання самостійно, на що останні погодились. О 14.24 зафіксовано факт ймовірної передачі ОСОБА_4 грошових коштів.
Водночас, відповідно до відомостей, які містяться в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) на ОСОБА_8 (власника указаного Т3), адміністративні матеріали 15.07.2023 не складались (довідка з відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП від 11.10.2023 №6552вн/41/11/4- 2023). 
Також у рапорті зазначено, що 15.07.2023 о 14.33 за аналогічне порушення вимог ПДР указаним нарядом був зупинений ТЗ TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 (власник ОСОБА_5 ). На відеозаписі зафіксовано, що в ході перевірки документів водій запропонував поліцейським неправомірну вигоду з метою непритягнення його до адміністративної відповідальності. На цю пропозицію ОСОБА_1 погодилася та водій передав їй ймовірно грошові кошти (купюра номіналом 200 грн). 
Відповідно до відомостей із системи ІНПН адміністративні матеріали на ОСОБА_5 15.07.2023 не складались (довідка з відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП від 11.10.2023 №6553вн/41/11/4-2023). 
Відповідно до відомостей видачі портативних відеореєстраторів 15.07.2023 ОСОБА_4 отримав відеореєстратор №472110, а ОСОБА_1 - №470777. 
Переглядом долучених до рапорту відеозаписів установлено, що на відеозаписі з портативного відеореєстратора №472110, який розташований в салоні службового ТЗ та направлений в бік переднього пасажирського сидіння, о 14.26 зафіксовано, що ОСОБА_4 разом із жінкою підійшли до службового ТЗ. Потім жінка витягнула щось із сумки та передала ОСОБА_4 в руки. Після цього він поклав це до лівої кишені формених штанів, а жінка пішла в невідомому напрямку. 
Додатково переглянувши відеозаписи з портативного відеореєстратора №470777, який отримувала ОСОБА_1 , установлено, що о 14.25 ОСОБА_1 підійшла до ОСОБА_4 , який розмовляв з указаною жінкою (водієм AUDI, номерний знак НОМЕР_3 ). У розмові ОСОБА_1 запитала: «Що штраф хоче?» Це запитання повторив ОСОБА_4. Жінка відповіла: «Та не хочу. Давайте так якось». У відповідь ОСОБА_1 повідомила: «Давайте». 
На іншому відеозаписі з портативного відеореєтратора поліцейського №470777 зафіксовано, що ОСОБА_1 зупинила водія ТЗ TOYOTA, номерний знак НОМЕР_1 , та відразу запитала чому він порушує. Водій відповів, що вона його зрозуміє, адже на нього дружина свариться, оскільки він невчасно її забирає і вона на нього очікує. Потім водій запитав у ОСОБА_1 , що він має їй надати, на що вона перерахувала документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР. У цей час ОСОБА_1 також зауважила водієві, що він не користується паском безпеки, та що той не заперечив свого порушення. Поліцейська додала, що це вже друге порушення водієм, а перше було перетин суцільної смуги руху. 
Далі водій показав документи та ОСОБА_1 повідомила, що стосовно нього буде винесено постанову. Водій запитав у неї чи можна без цього, на що отримав відповідь, що можна. Потім він передав їй реєстраційний документ на ТЗ, коли до них підійшов ОСОБА_4 та передав ОСОБА_1 планшетний пристрій. Після цього, ОСОБА_1 , ознайомившись із документом, засунула праву руку до салону ТЗ, віддала документ водієві. На відео видно, що витягуючи руку із салону, ОСОБА_1 щось тримала в ній та поспіхом переклала у ліву руку під планшетний пристрій. Водій сказав їй «дякую», на що вона відповіла «щасливо» та пішла з ОСОБА_4 не склавши адміністративні матеріали. 
На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського №470777 о 14.24 зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть біля ТЗ, тримає в руках документи водія та запитує в нього ( ОСОБА_5 ), чи писати йому штраф. Він у відповідь пропонує їй дати на каву, на що вона каже: «між документами» та передає їх водієві. Водій, взявши свої документи, повернувся до пасажира, а потім віддав їх назад ОСОБА_1 . Остання, взяла документи в руки, а потім майже відразу повернула їх водієві назад. При цьому поліцейська сказала, щоб водій не порушував та пішла не склавши адміністративних матеріалів. 
Крім того, до рапорту долучено відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського №473631, який 16.07.2023 відповідно до відомостей видачі відеореєстраторів отримував ОСОБА_4 . На цьому відео зафіксовано, що ОСОБА_4 під?їхав о 18.26 до АЗС, зайшов до вбиральні та виклав на унітаз грошові кошти номіналом 100 та 200 грн, поскладав купюри та вийшов на вулицю. 
Під час опитуваня командира роти ОСОБА_3 , останній зазначив, що ним додатково була проаналізована робота ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . У результаті ним було виявлено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , про що він вказав у рапорті від 12.10.2023 №6593вн/41/11/18-2023. 
Дисциплінарною комісією був проаналізований вказаний рапорт, у якому зазначено, що 14.09.2023 ОСОБА_1 здала до відділу адміністративної практики постанови про адміністративні правопорушення серії ЕАТ №1145763, серії EAT №7547252, серії EAT №7547059, серії EAT №7547090, серії EAT №7545939, серії EAT №7543559, серії EAT №7543644, серії EAT №7543612, серії EAT №7543710, серії EAT №7547297 та серії EAT № 7547161, винесені 17.08.2023, та серії EAT №7536485, серії EAT №7537274, серії EAT №7536444, винесені 16.08.2023, тобто майже через місяць після їх складання. Водночас, ОСОБА_1 не повідомляла керівництво роти чи батальйону про неможливість здачі цих постанов вчасно. 
ОСОБА_3 також зазначив, що під час перегляду відеозаписів з портативного відеореєстратора, який 16.08.2023 отримувала ОСОБА_1 , зафіксовано, що під час винесення постанови серії EAT №7537365 остання порушила вимоги частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), а саме під час звернення до водія не представилась, не назвала ПІБ, посаду та звання. Крім того, вона порушила порядок розгляду справи, не роз?яснивши водієві його права, передбачені статтею 268 КУпАП, та не ознайомила його з винесеною постановою. Зазначені останні порушення ОСОБА_1 допустила 17.08.2023 під час винесення постанови серії EAT №7547133.
Переглядом відеозаписів з портативних відеореєстраторів №472999 та №471651 описані порушення службової дисципліни ОСОБА_1 у рапорті ОСОБА_3 підтвердились в повному обсязі. 
Крім того, проаналізувавши відомості, які містяться в системі ІПНП, установлено, що ОСОБА_1 16.08.2023 винесла постанову серії EAT №7537365 стосовно ОСОБА_9 за порушення ним пункту 2.9 «д» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 122 КУпАП. 
Також, установлено, що ОСОБА_1 17.08.2023 винесла постанову серії ЕАТ №7547133 стосовно ОСОБА_10 , який порушив вимоги дорожнього знаку 4.1, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 122 КУПАП. 
Відповідно до довідки із групи зв`язку та телекомунікацій УПП у м. Києві ДПП від 11.10.2023 №6554вн/41/11/14-2023, ураховуючи аналіз лог-файлів з портативних відеореєстраторів поліцейських №472110 та №470777 за 15.07.2023, доданих до цієї довідки, установлено, що безперервну відеофіксацію на ці прилади ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не здійснювали. Останні періодично вмикали та вимикали пристрої, а відеофайли мають тривалість декілька хвилин.
Норми пункту 4 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 №1026 (далі - Інструкція №1026) визначають, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор в руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. 
У свою чергу пункт 5 розділу ІІ Інструкції №1026 зобов?язує включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов?язків та/або спеціальної поліцейської операції, та проведення відеозйомки безперервно до її завершення, крім випадків, пов?язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. 
Керуючись абзацом першим пункту 6 розділу ІІ Інструкції №1026 під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відореєстратора та не допускає його розрядження. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції №1026 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб. 
Вимогами пункту 2 розділу VII Інструкції №1026 поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції. 
Пунктом 4 розділу 1 Інструкції №1395 передбачено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. 
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п?ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128-129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев?ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.
Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Інструкції №1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз?яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов?язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. 
У пункті 12 розділу III зазначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 
Пунктом 1 розділу IV Інструкції №1395 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. 
Згідно з пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції №1395 по справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про закриття справи. 
Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також за наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП. 
Відповідно до абзацу третього пункту 5 розділу IV Інструкції №1395 постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. 
Згідно з пунктом 4 розділу XV Інструкції Nє 1395 матеріали про адміністративні правопорушення, оформлені поліцейськими, у тому числі тимчасово вилучене посвідчення водія (у разі його вилучення), протягом однієї доби надсилаються до підрозділів адміністративної практики для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення. 
Абзацами другим та третім пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року Nє 1179, передбачено, що під час виконання службових обов?язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. 
Відповідно до підпунктів 1, 7, 8, 10, 13 пункту 3.1 посадової інструкції поліцейського/інспектора взводу №1/2 роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП, затвердженої наказом ДПП від 16.08.2021 №1784, інспектор/поліцейський під час несення служби зобов?язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; під час спілкування з громадянами дотримуватися правил поведінки професійної етики; звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов?язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред?явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук; професійно виконувати свої службові обов?язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції; виконувати інші обов?язки поліцейського відповідно до законодавства, нормативно-правових актів МВС та організаційно-розпорядчих документів Національної поліції України. 
Отже, в ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 та майор поліції ОСОБА_4 , маючи прямий обов?язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та контролю за дотриманням його учасників ПДР, не виносили постанови про адміністративні правопорушення стосовно водіїв, які порушили ПДР. 
Суд також критично розцінює надані пояснення щодо відсутності порушень з боку позивача, оскільки на відеозаписах зафіксовано, що під час спілкування з водіями поліцейська стверджувала про вчинення ними правопорушення і роз`яснювала причину зупинки, а саме порушення вимог ПДР.
Крім того, установлено, що ОСОБА_1 16.08.2023 та 17.08.2023 під час винесення постанов не представилась, не роз`яснила особам, які притягалися до адміністративної відповідальності їхні права та обов`язки, а також не ознайомила їх із винесеними постановами. 
Пояснення, надані ОСОБА_1 щодо вчинення цих проступків, не звільняють її від обов?язків, покладених на неї як на представника влади, який має дотримуватись вимог чинного законодавства України. 
Водночас, під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не здійснювали повну та безперервну відеофіксацію спілкування з громадянами, що унеможливило об`єктивне встановлення всіх обставин невинесення ними постанови стосовно окремих водіїв 15.07.2023. Також вони не вжили жодних заходів щодо запобігання вчинення напарником відповідних правопорушень.
Варто зазначити, що крім зазначених проступків, ОСОБА_1 порушила службову дисципліну, а саме протягом однієї доби не передала винесені 16.08.2023 постанови до відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення.
Вказані дії поліцейської свідчать про її особисту недисциплінованість, умисне невиконання норм законодавства України, порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.
Обставин, які пом`якшували чи обтяжували б відповідальність поліцейських дисциплінарною комісією не встановлено. 
Суд зазначає, що причинами та умовами, що призвели до вчинення виявлених проступків дисциплінарна комісія визнала нехтування ОСОБА_1 особистою відповідальністю та неналежне виконання службових обов`язків, з приводу чого позивачем жодних спростувань по суті не наведено. Самі по собі процедурні порушення, на які вказує позивач, не свідчать про відсутність вчинення нею порушень.
Щодо тверджень позивача про те, що з наказом про проведення службового розслідування та про зміну заробітної плати ОСОБА_1 ніхто не ознайомив, копію наказу не надавали, суд зазначає таке. 
Пунктом 2 розділу 3 Наказу МВС №893 від 07.11.2018 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (далі - Наказ №893) встановлено, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов?язків (посади) здійснюється на підставі письмового наказу керівника, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, воно не може тривати більше строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. 
Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов?язків (посади). 
Особливості відсторонення поліцейського від виконання службових обов?язків (посади) визначено частинами четвертою-шостою статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Таким чином, ознайомлення з наказом та отриманням його копії є правом особи та не встановлює обов`язок для Департаменту патрульної поліції. 
Щодо тверджень позивача про те, що командир роти не вживав заходів до поліцейського щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, а саме спізнення на шикування та погане знання чинного законодавства. 
Як зазначено у висновку службового розслідування, командиром роти ОСОБА_3 особисто з ОСОБА_1 проводилась профілактична бесіда, щодо зміцнення службової дисципліни. Водночас, підпорядкованому особовому складу під підпис доводились вимоги нормативних актів, якими поліцейські керуються під час несення служби, а отже, заходи вживались. 
Щодо тверджень про те, що під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія критично оцінила пояснення ОСОБА_5 .
Відповідно до пункту 5 розділу 5 Наказу №893 письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування. 
Голова дисциплінарної комісії впродовж п`яти робочих днів з моменту отримання такого письмового клопотання вивчає його обґрунтованість, за результатами вивчення в межах строку проведення службового розслідування приймає рішення про його задоволення або про відмову в задоволенні, про що інформує поліцейського, який подав таке клопотання.
Як зазначено у висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія, опрацювавши ці пояснення, дійшла до висновку, що на суть скоєного ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вони не впливають. Окрім того, ці пояснення оцінюються критично, оскільки жодних підтверджувальних матеріалів, що їх надавали саме вказані особи, адвокатом не надано. Також, в ході службового розслідування були досліджені відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських та відомості, зазначені в цих поясненнях, фактично спростовані. 
Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла до висновку про відсутність необхідності та об`єктивності у врахуванні цих пояснень під час надання оцінки діям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ». 
Відтак, дисциплінарною комісією за результатами вивчення вищезазначених пояснень надано оцінку відповідно до Наказу №893.
Щодо тверджень позивача про те, що вид дисциплінарного стягнення застосований за результатами розслідування є неспівмірним, надмірним та непослідовним у порядку застосування, суд зазначає наступне.
За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження посадових осіб відповідача щодо проведення службового розслідування із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, поліцейського ступеня тяжкості дисциплінарного проступку є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією відповідача. 
Згідно постанови Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.02.2021 №160/9275/18 погодився з позицією, що визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом безпосередньо начальника Департаменту патрульної поліції та зазначив, що дискреція це не обов?язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку. 
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 12.12.2019 у справі №816/70/16, від 01.04.2020 у справі №806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18.
Щодо твердження позивача про те, що результатами службового розслідування не встановлено будь-яких наслідків щодо описаних подій, суд зазначає таке.
Дисциплінарною комісією встановлено, що дії позивача свідчать про її особисту недисциплінованість, умисне невиконання норм законодавства України, порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов?язання з гідністю нести високе звання поліцейського, як наслідок є підривом авторитету Національної поліції України. 
Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем не дотримано порядку проведення службового розслідування, оскільки предметом службового розслідування могла бути тільки подія, зазначена в наказі про призначення службового розслідування, що мала місце 15.07.2023. 
Для встановлення всіх обставин, які пом?якшують та обтяжують причини та умови проступку, для надання об?єктивної службової характеристики Позивача, командиром ОСОБА_3. було здійснено заходи, щодо аналізу роботи позивача. У результаті ним було виявлено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , про що він вказав у рапорті від 12.10.2023 №6593вн/41/11/18-2023. 
Дисциплінарною комісією був проаналізований вказаний рапорт. ОСОБА_3 також зазначив, що під час перегляду відеозаписів з портативного відеореєстратора, який 16.08.2023 отримувала ОСОБА_1 , зафіксовано, що під час винесення постанови серії EAT №7537365 остання порушила вимоги частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», а саме під час звернення до водія не представилась, не назвала ПІБ, посаду та звання. Крім того, вона порушила порядок розгляду справи, не роз?яснивши водієві його права, передбачені статтею 268 КУпАП, та не ознайомила його з винесеною постановою. Зазначені останні порушення ОСОБА_1 допустила 17.08.2023 під час винесення постанови серії EAT №7547133. Переглядом відеозаписів з портативних відеореєстраторів №472999 та №471651 описані порушення службової дисципліни ОСОБА_1 у рапорті ОСОБА_3 підтвердились в повному обсязі.
Виходячи з наведеного слідує висновок, що вищезазначені факти порушення службової дисципліни позивачем виявлені під час проведення службового розслідування не могли не враховуватись під час прийнятя рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, оскільки її дії негативно впливають на авторитет Національної поліції України.
Окремо суд звертає увагу, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29.12.2020 року у справі № 802/2046/18-а та у постанові Верховного суду від 16.10.2020 року у справі № 814/2622/13-а.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, а застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції прийнятий відповідачем у межах, на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством.
Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      О.В.Епель

                              суддя                                                                      О.В.Карпушова