ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року	Львів	Справа № 460/14067/23 пров. № А/857/20850/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року (головуючий суддя Дудар О.М., м.Рівне) у справі №460/14067/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-
В С Т А Н О В И В:
13.06.2024 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, з 21.04.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, з 21.04.2023.
Позов обґрунтовує тим, що відповідачі протиправно відмовили позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Крім того, апелянт вказує, що пільговий стаж позивача складає 22 роки 1 місяць 2 дні, загальний стаж складає 38 років 4 місяців 28 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії за списком № 2. Крім того, апелянт вказує, що  професія монтажника сантехсистем і устаткувань внесена до Списку № 2. Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві
21.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Зазначену заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та прийнято рішення від 27.04.2023 №262940014015 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Згідно із зазначеним рішенням страховий стаж ОСОБА_1 становить 38 років 4 місяці 28 днів. Пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 документально не підтверджено.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправним, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.  
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень,  довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (Закон №1058-IV).
Згідно з п.2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, зокрема, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Ці норми кореспондуються із положеннями п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (Закон №1788-ХІІ).
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (Постанова №162), від 16.01.2003 №36 (Постанова №36), від 24.06.2016 №461 (Постанова №461) затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2).
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Таким чином, документами, які підтверджують участь особи на виробництві, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка, яка видається, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.
Колегія суддів зазначає, що на день звернення до пенсійного органу (21.04.2023) із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досяг 55-річного віку. Відповідно до записів у трудовій книжці від 20.07.1984 НОМЕР_2 , о ОСОБА_1 працював у періоди з: - 01.04.1996 – слюсарем по обслуговуванню теплових мереж 4 групи у Київському комбінаті Будіндустрії - наказ від 28.03.1996 №33-к (запис №12); 02.11.1998 переведений монтажником сантехсистем і устаткування - наказ від 02.11.1998 №68-к (запис №13); 30.11.1998 звільнений з роботи за п.5 ст.36 КЗпП України у порядку переведення до філіалу теплових розподільчих мереж АК "Київенерго" в зв`язку з реорганізацією - наказ від 30.11.1998 №110-к (запис №14); 01.12.1998 прийнятий монтажником сантехсистем та устаткування п`ятого розряду в РТМ-7 УРМ-2 по переведенню з ПТМ-2 - наказ від 01.12.1998 №115-к (запис №15); 01.07.2002 переведений монтажником санітарно-технічних систем і устаткування п`ятого розряду експлуатаційної дільниці №2 управління теплових розподільчих мереж №6 - наказ від 01.07.2002 №910-к (запис №16); 01.07.2013 переведений до структурного відокремленого підрозділу "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго" - наказ від 01.07.2013 №1375-к (запис №19); 01.07.2013 переведений на посаду монтажника санітарно-технічних систем і устаткування 5 розряду дільниці з експлуатації магістральних розподільчих мереж та УТП №2 району теплових мереж "Святошино" з філіалу Теплові розподільчі мережі "Київенерго" ПАТ "Київенерго" - наказ від 01.07.2013 №6096-к (запис №20); 20.10.2014 переведений на посаду слюсаря з обслуговування теплових мереж з V групи кваліфікації дільниці з експлуатації теплових мереж №2 району теплових мереж №2 району теплових мереж "Святошино" - наказ від 20.10.2014 №2475-к (запис №22); 02.05.2018 звільнено у зв`язку з переведенням до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації "Київтеплоенерго" п.5 ст.36 КЗпП України. Наказ від 27.04.2018 №5112-к (запис №23). Жодних виправлень чи неточностей записи у трудовій книжці не містять.
Проаналізувавши наведені записи трудової книжки, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 працював на підприємствах будівельної індустрії та теплових мереж. При цьому, Список №2 у редакціях Постанов №36, №162 та №461 не містить професій слюсаря та монтажника у галузях будівництва та теплових мереж.
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що позивач працював на посаді слюсаря по обслуговуванню теплових мереж, яка передбачені Списком №2, позиція 2140000а-18505 та монтажником сантехсистем і устаткування, яка передбачена Списком №2, позиція 2092300а-14550, згідно з Постановою №162, а також, які передбачені Списком №2 згідно з Постановою №36, з огляду на наступне.
Відповідно до Постанови №162 позиція 21400004-18505 слюсарі по обслуговуванню теплових мереж, яка передбачена Списком №2, належить до робіт, професій розділу ХІІІ "Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство".
Відповідно до Постанови №36 позиція 2092300а-14550 монтажники санітарно-технічних систем і устаткування, яка передбачена Списком №2, належить до робіт, професій розділу VII "Металургійне виробництво (кольорові метали)".
Разом з тим, відповідно до Постанови №461 професія монтажника санітарно-технічних систем і устаткування, яка передбачена Списком №2, належить до робіт, професій підрозділу 18 "Оброблення та перероблення кольорових і дорогоцінних металів. Плавильне виробництво" розділу VIIІ "Виробництво кольорових металів".
Таким чином, апеляційний суд зазначає, що згідно із записами трудової книжки, ОСОБА_1 не працював на роботах, віднесених до галузей електростанції, енергопоїздів, паросилового господарства та металургійного виробництва (кольорових металів), а отже, позивач не має пільгового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, та відповідно, не має права на призначення пенсії за віком відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058.
Враховуючи наведене, апелянтом на підставі належних та допустимих доказів не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає. 
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі № 460/14067/23 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний