ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2475/24 Справа № 199/4609/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 жовтня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2024 року, відносно: 
        ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, -
за участю:
особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення — ОСОБА_2 ,
адвоката — Бурчака П.І.,
потерпілої — ОСОБА_1 ,
представника потерпілої — адвоката Грищенка В.В.,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2024 року, провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_2  за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №816072 від 31.05.2024, того ж дня 31.05.2024 року о 13:50 годині, в районі електроопори №199 по Кайдацькому мосту в місті Дніпрі, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ГАЗ 3302СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалась в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним за ст. 124 КУпАП. 
Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що судом не було в повному обсязі досліджено матеріали справи. 
Вказує, що суд першої інстанції не врахував її пояснення з приводу обставин ДТП. 
Зазначає, що ОСОБА_2 змінив свої покази, які він надавав експерту. 
На думку апелянта, суд не вірно оцінив докази та не надав їм належну оцінку в їх сукупності, що позбавило прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо оцінки дій водія ОСОБА_2 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 та її представник — адвокат Грищенко В.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Додатково суду ОСОБА_1 пояснила, що 31 травня 2024 року о 13-50 годині вона керувала транспортним засобом «Honda CR-V» державний номерний знак НОМЕР_2 по Кайдацькому мосту в місті Дніпрі, в лівій смузі дороги, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ГАЗ 3302СПГ» в районі електроопори №199 змінив напрямок руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з її автомобілем. Надала суду копію висновку експерта №074/24 в якому зафіксовано механічні пошкодження її автомобіля. 
На апеляційну скаргу захисником ОСОБА_3 подані заперечення, в яких він наводить свої аргументи на спростування доводів апелянта, вважає постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2024 року законною та обгрунтованою, ухваленою на підставі досліджених доказів та належного з`ясування всіх обставин справи. 
У судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення — ОСОБА_2 та його захисник Бурчак П.І. заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілої сторони, просили залишити постанову суду без змін.
Додатково суду ОСОБА_2 пояснив, що він рухався по Кайдацькому мосту в місті Дніпрі, хотів перестроїтись в середній ряд після проїзду фури. Ввімкнув правий сигнал повороту, його кинуло в правий ряд, після чого попереду у лівій смузі зупинився білий автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .. По приїзду поліції, приїхав начебто її чоловік, який спілкувався з поліцейськими та показував їм як малювати схему ДТП. В наслідок чого поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , з яким останній не погоджувався і відмовився від підписів. Зазначив, що на його автомобілі були механічні пошкодження. 
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обґрунтовано наступним.
Як зазначив у своєму рішенні місцевий суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, згідно яких ОСОБА_2 інкриміновано порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, а експерт у своєму висновку не був об`єктивно спроможнім надати чіткої відповіді з приводу настання ДТП, що не залежало від його волі, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_2 , а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Між тим, з такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.
Мотивуючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на пояснення  ОСОБА_2 , відповідно до яких керуючи автомобілем «ГАЗ 3302СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1  у лівому ряду на з`їзді з Кайдацького мосту, він хотів перестоїтись в середній ряд після проїзду фури. Так, ввімкнувши правий сигнал повороту, його кинуло у правий ряд, після чого попереду у лівій смузі зупинився білий автомобіль з якого вийшла водійка і повідомила, що буде викликати поліцію. Проте, по приїзду поліції, приїхав начебто її чоловік, який спілкувався з поліцейськими та показував їм як малювати схему ДТП. В наслідок чого поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2 , з яким останній не погоджувався і відмовився від підписів. 
Також судом першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що 31.05.2024 він та таксі рухався Кайдацьким мостом та звернув увагу на іномарку білого кольору, яка здійснила обгін його таксі на великій швидкості. Так, вже на з`їзді з мосту він бачив, що в середньому ряду рухається фура, а в лівому ряду ГАЗель. Біла іномарка намагалась здійснити обгін Газель зліва, після чого іномарку кинуло вправо і далі піднявся пил. 
Також судом, було призначено судову автотехнічну експертизу. Відповідно до висновку експерта від 29.08.2024 року №СЕ-19/104-24/25825-ІТ:
Варіант 1. Згідно пояснень ОСОБА_1 
1. B даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ 3302СПГ» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
2. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «ГАЗ3302СПГ» ОСОБА_2 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх.
Відповісти на поставлене питання щодо наявності/відсутності технічної можливості водія ОСОБА_1 уникнути даної пригоди не надається можливим в зв?язку з тим, що відповідь на клопотання була надана не в повному обсязі.
3. Дії водія автомобіля «ГАЗ 3302СПГ» ОСОБА_2 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебувало в причинному зв?язку з настанням даної ДПП.
Відповісти на поставлене питання про те, чи відповідали/не відповідали дії водіх ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху, а якщо не відповідали, то чи знаходяться/не знаходяться вони в причинному зв`язку з даною пригодою не надається можливим в зв?язку з тим, що відповідь на клопотання була надана не в повному обсязі.
Варіант 2. Згідно пояснень ОСОБА_2 
1. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ 3302СПГ» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
2. Водій автомобіля «ГАЗ 3302 СПГ» ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти даної ДТП.
Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 визначалась виконанням нею вимог п. 10.1 ПДР України, і у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили їй виконати ix.
3. В діях водія ОСОБА_2 , при заданому механізмі події, не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
Дії водія автомобіля «Honda CR-V» ОСОБА_1 , при заданому механізмові події, не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, перебувало в причинному зв?язку з настанням даної ДТП.
За таких обставин, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, згідно яких ОСОБА_2 інкриміновано порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, а експерт у своєму висновку не був об`єктивно спроможнім надати чіткої відповіді з приводу настання ДТП, що не залежало від його волі, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_2 , а тому суд прийшов до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.
Інших доказів судом першої інстанції досліджено не було.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Отже, ст. 124 КУпАП є бланкетною нормою права і адміністративна відповідальність настає в разі порушення суб`єктами адміністративного правопорушення відповідних пунктів ПДР України. Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є конкретні діяння учасників дорожнього руху, які полягають у порушенні чітко визначених пунктів Правил дорожнього руху, які призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкриміновано порушенням ним п. 10.1 ПДР України.
Пунктом 10.1 ПДР, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Здійснюючи маневр ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку, був неуважним та вчинив дії, які призвели до вимушеної зміни напрямку руху іншого водія, учасника дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП із значними матеріальними збитками.
На вказані обставини суд першої інстанції не звернув увагу та вибірково дослідивши докази, при цьому належним чином не звернувши увагу на показання самого ОСОБА_2 , прийнято незаконне та необґрунтоване рішення про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .
Вирішуючи питання про наявність або відсутність вини ОСОБА_2 в інкримінованому адміністративному правопорушенні, апеляційним судом досліджені наявні в матеріалах докази та встановлено, що водій ОСОБА_2 31.05.2024 року о 13:50 годині, в районі електроопори №199 по Кайдацькому мосту в місті Дніпрі, керував автомобілем «ГАЗ 3302СПГ» державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалась в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 816072 від 31.05.2024 року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; відеозаписом з відеокамер системи ситуаційного відеоспостереження міста Дніпра, відповідно до якої вбачається, що 31.05.2024 року, о 15-30 годині в районі елетроопори №199 по Кайдакському мосту у м. Дніпрі відбулось зіткнення автомобілів “ГАЗ 3302СПГ” та «Honda CR-V».
Крім того, потерпілою ОСОБА_1 було надано фото знімки, на яких зафіксовано пошкодження її автомобіля «Honda CR-V», вказані пошкодження також були перелічені в схемі місця ДТП від 31.05.2024 року, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 . Також, вказані пошкодження автомобіля зафіксовані висновком експерта №074/24.
Виходячи з досліджених доказів, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявні всі обов`язкові ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Будь яких доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційному суду не надано.
Посилання у судовому засіданні ОСОБА_2 , що його автомобілю спричинено механічні пошкодження саме діями ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки пошкодження автомобіля “ГАЗ 3302СПГ” не були зафіксовані на місці ДТП, не відображені у схемі місця ДТП, ОСОБА_2 відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП.
Водночас в обстоювання своєї позиції стороною захисту не було надано переконливих доказів на підтвердження непричетності ОСОБА_2 до цієї пригоди, а тому, в умовах бездіяльності правопорушника, неможливо достовірно перевірити його доводи або наявність алібі, як доказу невинуватості останнього, таким чином всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні. Також про доведеність обставин, які підлягають доказування свідчать надані у судовому засіданні, а також під час оформлення даного протоколу показання потерпілої ОСОБА_1 , які є чіткими та послідовними, а також такими, які зіставляються та узгоджуються як між собою, так і з іншими письмовими матеріалами справи, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, що дозволяє покласти їх в основу даного процесуального рішення. 
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Натомість, фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.1 ПДР України виникла дана ДТП, були пошкодженні автомобілі. 
Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою суду першої інстанції, чим він порушив вимоги п.10.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Інша версія подій, яка зазначена ОСОБА_2 в апеляційному суді та якої він дотримувався під час апеляційного розгляду не приймається до уваги судом апеляційної інстанції, як достовірна, оскільки ця версія виникла лише на стадії апеляційного провадження, не має об`єктивного доказового підтвердження та спростовується сукупності наявних у справі та перевірених апеляційним судом належних та допустимих доказів. 
На думку апеляційного суду, в діях ОСОБА_2 наявні усі ознаки інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, будь-яких доказів, на спростуванні вини ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП поза межами, встановленого Законом, строку.
Положеннями ч.2 ст.38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи те, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_2 31.05.2024 року, отже минув тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо нього необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП – у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги потерпілої, скасування постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 , - задовольнити. 
       Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2024 року, якою провадження по адміністративній справі відносно  ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати. 
       Постановити нову, якою визнати  ОСОБА_2 ,  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо  ОСОБА_2 , закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя:                                                        О.Ю. Іванченко