ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/8306/24                                        Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1524/24                                Ізмайлов І.К.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря                                - Михайлюка А.В.,
захисника                                                 - Білецького О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Білецького Олексія Васильовича на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 – адвокат Білецький О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження за відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на незаконність оскаржуваної постанови, з огляду на винесення її з порушенням процесуальних норм та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Посилається на порушення вимог статті 266-1 КУпАП, з огляду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , за обставинами події викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, він виконував завдання військової частини та їхав разом з керівництвом.
За таких обставин, поліцейські мали викликати ВСП для проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог статті 266-1 КУпАП та є неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо підстав зупинки транспортного під керуванням ОСОБА_1 , відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліції».
Також в апеляційній скарзі захисник зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, у поліцейських були відсутні підстави для проведення його огляду, а наявні в матеріалах справи відеозаписи є неналежними доказами у справі. 
При складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , поліцейським належним чином не роз`яснено йому право на захист.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 в призначене судове засідання не прибув. 
Вислухавши думку захисника ОСОБА_1 – адвоката Білецького О.В., який повідомив, що  ОСОБА_1 продовжує боронити державу та виходячи з положень статей 268, 271, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Білецького О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Судовим розглядом встановлено, що 17 жовтня 2023 року о 15:21 на автодорозі «Чугуїв-Мілове», 40 км + 120 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Vanette», д.н.з. НОМЕР_2 , де був зупинений на блок-посту. Під час спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», водій ОСОБА_1 погодився. За результатами огляду вміст алкоголю у видихаємому повітрі становив – 0,81 %0 (проміле).
Проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, відеозапис з якої долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 011414 від 17 жовтня 2023 року за порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у поліцейські не було підстав для його зупинки, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.
Відповідно до статей 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», статей 130, 255, 266 КУпАП, вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський є спеціально уповноваженою особою на зупинку транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідно, дії суб`єкта владних повноважень можуть бути оскарженні.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).
       В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Доводи апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не надає можливості повно і об`єктивно дослідити обставини події, є необґрунтованими, та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне. 
Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Є помилковими доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог статті 266-1 КУпАП та те, що його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за один і той самий факт, оскільки необхідно враховувати вимоги частини 1 статті 15 КУпАП, де крім іншого, зазначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
З огляду на викладене, ОСОБА_1 перебував у площині адміністративного процесу саме як водій транспортного засобу, відповідно порядок його огляду регулюється положенням статті 266 КУпАП. 
Саття 266-1 КУпАП регулює порядок проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, саме уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування.
Щодо відсутності у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтвердилось проведеним поліцейськими оглядом, з результатами якого, він погодився.
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин події.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника  ОСОБА_1  – адвоката Білецького О.В., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2024 року та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

       Керуючись статтями 1, 7, 15, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Білецького Олексія Васильовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                       О.А. Кружиліна