ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2024 року	Львів	Справа № 380/17661/24 пров. № А/857/25314/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,
за участю секретаря судового засідання:             Кулабухової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління  Пенсійного фонду України  у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року, головуючий суддя – Кузан Р.І., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,-
                                                      В С Т А Н О В И В:
Позивач – ГУПФУ у Львівській області звернулось в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  України, в якому просило  скасувати постанову від 02.08.2024 року ВП № 74500917 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що  виконавчий документ виконаний ГУПФ України у Львівській області в повному обсязі, про що державного виконавця повідомлено листом №1300-5308-5/71314 від 02.05.2024 року. З огляду на це позивач стверджує про відсутність підстав для накладення штрафу за невиконання виконавчого листа, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню..
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились ним у поданому адміністративному позову, однак безпідставно не взято до уваги судом попередньої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року у справі №380/26497/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01 грудня 2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром.
26.02.2024 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №380/26497/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01 грудня 2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.04.2024 року відкрито виконавче провадження №71919579 по примусовому виконанню виконавчого листа №380/26497/23, виданого Львівським окружним адміністративним судом 26.02.2024 року, зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області виконати рішення суду протягом 10-ти робочих днів, про що повідомити державного виконавця.
01.07.2024 року на адресу Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_1 , якою повідомляєтся, що рішення суду в справі № 380/26497/23 не виконується.
16.07.2024 року в порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано вимогу до Головного управління ПФУ у Львівській області, в якій зобов`язано повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі №380/26497/23, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення.
Листом від 25.07.2024 року позивач повідомив відповідача, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року у справі №380/26497/23 виконано. На виконання вказаного рішення здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії з 01.04.2024 року визначено в сумі 23 610 грн. 00 коп. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.12.2019 року по 30.06.2021 року становить 12 624 грн. 77 коп. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №74500917 від 02.08.2024 року при примусовому виконанні виконавчого листа №380/26497/23 від 26.02.2024 року за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. 00 коп.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року по справі №380/26497/23 ГУ ПФУ у Львівській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за яким підсумок пенсії склав 25864,69 грн, однак позивачем застосовано обмеження максимальним розміром пенсії стягувача у розмірі 23 610,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом
Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Статтею 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 26 Закону визначено підстави початку примусового виконання рішення виконавцем.
За приписами частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У відповідності до статті 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
За статтею 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Передбачений статтею 75 Закону №1404-VIII штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Матеріалами справи підтверджено, що  на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП№74500917 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/26497/23 виданого 26.02.2024 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 01 грудня 2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром.
У встановлений виконавцем строк до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформація про виконання боржником рішення суду не надходила.
На вимогу державного виконавця від 25.07.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області надано копію перерахунку пенсії з 01.02.2024 року за пенсійною справою стягувача ОСОБА_1 на виконання рішення суду.
Відповідно до вказаного перерахунку, підсумок пенсії стягувача ОСОБА_1 з надбавками складає 25864,69 грн. Водночас, з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 23610,00 грн.
Таким чином, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 по справі №380/26497/23 ГУ ПФУ у Львівській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , однак позивачем було застосовано обмеження максимальним розміром пенсії стягувача у розмірі 23610,00 грн, що суперечить рішенню Львівського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року у справі №380/26497/23.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали справи не містять доказів того, що після винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження боржником виконано рішення суду, відтак вірним є висновок суду попередньої інстанції про те, що державний виконавець обґрунтовано встановив факт невиконання боржником рішення без поважних причин, та правомірно винесено постанову про притягнення боржника до відповідальності у вигляді штрафу.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №380/17661/24 – без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Повний текст постанови складено 07.11.2024 року.