КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
справа № 369/11047/22                                                                           Головуючий у суді І інстанції: Гришко О.М.
провадження № 33/824/647/2024                                                          Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 жовтня 2024 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Іщука Євгена Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №155634 від 07.09.2022 року - 07.09.2022 року о 16 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 , в смт. Чабани, Одеське Шосе, 8, з ознаками наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», висновок №004839, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано на нагрудні камери патрульних поліції №473610; №473835, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподаткованих доходів громадян у сумі 
17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп..
Не погоджуючись з вказаною постановою, 15 грудня 2022 року адвокат Іщук Є.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що як вбачається із записів нагрудних камер поліцейських, жодних роз`яснень щодо його прав громадянину ОСОБА_1 надано не було.
Захисник Аграновського Я.О. також звертає увагу суду на те, що його підзахисний бажав особисто надати свої пояснення у суді першої інстанції щодо адміністративної справи, а його, як адвоката, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не уповноважував на надання пояснень щодо справи.
ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Іщук Є.М. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.
Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно з встановленими нормами закону держави Україна.
Вина ОСОБА_1 у порушенні п 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №155634 від 07.09.2022 року, з якого вбачається, що 07.09.2022 року о 16 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 , в смт. Чабани, Одеське Шосе, 8, з ознаками наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», висновок №004839, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, що було зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №473610; №473835, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с. 1);
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004839 від 13.09.2022 року, відповідно до якого на час огляду - 07.09.2022 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (каннабіноїди) (а.с. 2);
- на відеозаписах із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР(а.с. 3).
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.
Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала та правопорушником - ОСОБА_1 ..
Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції наданим відеозаписом, на якому відображені події, які відбувалися 07.09.2022 року за участю ОСОБА_1 ..
Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що містяться в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що жодних роз`яснень щодо його прав громадянину ОСОБА_1 надано не було, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово та чітко пояснювали особі, яка притягається до відповідальності, наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та наслідки проходження такого огляду, ознайомлювали із процедурою вказаного огляду та зі змістом складеного протоколу.
Разом з тим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення ті пояснення, які вважав за потрібні, однак свою незгоду із викладеними у ньому відомостями не зазначив.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 бажав особисто надати свої пояснення у суді першої інстанції щодо адміністративної справи, оскільки адвоката він не уповноважував на надання пояснень щодо справи, суд апеляційної інстанції не бере до уваги з огляду на те, що особа, яка притягається до відповідальності, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, не з`явився до приміщення Київського апеляційного суду, тим самим не скористався своїм правом надання пояснень у суді апеляційної інстанції.
Що стосується факту перебування ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_2 з 24.10.2022 року, що позбавляє останнього можливості особисто приймати участь у розгляді справи, то слід зазначити наступне.
Сам по собі факт перебування учасника справи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатнім для доведення неможливості приймати участь у розгляді справи.
Практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів:
1)залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони,
2) переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо.
Таких правових позицій дотримується Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, в ухвалах від 29 серпня 2022 року у справі №461/5209/19, від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17.
Разом з тим, станом на жовтень 2024 року на адресу Київського апеляційного суду не надійшло інформації про безпосередню участь ОСОБА_1 в зоні ведення бойових дій військовою частиною, в якій правопорушник перебуває на військовій службі, що б виключало можливість приймати ним участь у судовому засіданні (особисто або в режимі відеоконференції), що також спростовує доводи апеляційної скарги про бажання ОСОБА_1 особисто надати пояснення суду.
При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв. 
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга адвоката Іщука Євгена Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Іщука Євгена Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «15» жовтня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду                                                        Л.П. Сушко