Справа № 444/3572/24                                Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р. Й. 
Провадження № 33/811/1765/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Деманджари Я.П., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого-адвоката Ставрук Н.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито.
Постановою Жовківського районного суду Львівської області виправлено допущену описку в постанові Жовківського районного суду Львівської області від 20.11.2024 року по справі № 444/3572/24.
1-й абзац резолютивної частини постанови Жовківського районного суду Львівської області від 20.11.2024 викладено в наступній редакції:
" ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. "
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1 13.08.2024 року о 10 год. 15 хв. на 173 км. + 400 м. автодороги М-09 Львів-Тернопіль-Рава-Руська керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме повороті ліворуч, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «MAZDA 5», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутньому напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями  ОСОБА_1  порушив п. п. 2.3 б, 10.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.
Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року та закрити провадження у справі.
Зазначає, що водій «MAZDA 5», здійснював обгін незважаючи на суцільну роздільну смугу руху, на перехресті, що заборонено п.14.6а ПДР.
Вважає, що водій «MAZDA 5», переваги в русі не мав, так як і він, як водій «ВАЗ» не мав обов`язку пропускати попутні транспортні засоби.
ОСОБА_1 , захисник Деманджара Я.П., апеляційну скаргу підтримали просили задоволити.
Потерпілий ОСОБА_2 , адвокат Ставрук Н.З. апеляційну скаргу заперечили, просили постанову судді першої інстанції залишити без змін. ОСОБА_2 пояснив. Що в дозволеному місці він розпочав маневр обгону, та жодних перешкод не було. Коли він вже перебував на зустрічні смузі руху водій автомобіля «ВАЗ» почав повертати ліворуч, він намагався уникнути зіткнення однак не зміг. Вважає, що саме з вини ОСОБА_1 відбулась ДТП, оскільки він перед початком повороту не переконався у безпечності такого.
Також адвокат Ставрук Н.З. подала заперечення, в яких зазначила, що пошкодження транспортних засобів та їх кінцеве розташування на місці ДТП, вказує на те, що автомобіль марки «ВАЗ» не завершив маневр повороту ліворуч, а навпаки ОСОБА_1 здійснив зіткнення, коли транспортний засіб ОСОБА_2 вже перебував на зустрічній смузі руху, здійснюючи маневр обгону. Також не погодилась з доводами ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля марки «MAZDA 5», здійснював обгін незважаючи на суцільну розділову смугу, на перехресті, що заборонено ПДР України, оскільки такі спростовуються показами потерпілого та свідка ОСОБА_3 , які ствердили, що виконання маневру обгону ОСОБА_2 розпочав в ділянці дороги, де була дорожня розмітка, яка дозволяла здійснювати даний маневр. Окрім цього, такі доводи ОСОБА_1 спростовуються фотознімками з місця ДТП і, що були долучені до матеріалів справи представником потерпілого. Звертає увагу на те, що вказаних фотознімків можна встановити, що в місці ДТП безпосередньо перед поворотом ліворуч встановлено знак 5.51 «Початок населеного пункту», знак 3.34 «Зупинку заборонено» з табличками 7.5.1 (поширює дію знака на вантажні автомобілі в попутному напрямку на 7 км). В місці ДТП та приблизно за 200-300 метрів до нього відсутні дорожній знак 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою» чи дорожній знак 1.21 «Перехрещення рівнозначних доріг». Також в місці ДТП та приблизно за 200-300 метрів до нього відсутні дорожні знаки 1.23.1 , 1.23.2 , 1.23.3 , 1.23.4. «Прилягання другорядної дороги». Крім цього, з вказаних фотознімків вбачається, що в місці ДТП наявна обмежена оглядовість другорядної дороги - видимість такої дороги по напрямку руху обмежена придорожніми насадженнями, прилягання дороги зліва фактично видно лише безпосередньо перед поворотом ліворуч. Таким чином, рухаючись на автомобілі «MAZDA 5», в напрямку м. Жовква у ОСОБА_2 не було підстав вважати, що попереду знаходиться перехрестя, а тому будь-яких перешкод для виконання маневру обгону в останнього не було, розпочав обгін останній в зоні дії дорожньої розмітки, яка не забороняла здійснення обгону.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 111556 від 13.08.2024, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 п.2.3б, п.10.1 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення його автомобіля марки «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 з автомобілем марки "MAZDA 5", номерний знак НОМЕР_2 , схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 2); поясненнями водія ОСОБА_1 (а.с. 5), поясненнями ОСОБА_3 (а.с 3), поясненнями водія ОСОБА_2 (а.с. 4). 
Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1  допустив порушення вимог  п.2.3б, п.10.1 ПДР, які призвели до даної ДТП, оскільки водій  ОСОБА_1  при зміні напрямку руху, а саме повороті ліворуч, не переконався у безпеці, та скоїв зіткнення з автомобілем марки "MAZDA 5", номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутньому напрямку.
Доводи апелянта про те, що водій «MAZDA 5», переваги в русі не мав, так як і він, як водій «ВАЗ» не мав обов`язку пропускати попутні транспортні засоби, апеляційний суд вважає безпідставним мотивуючи наступним.
Відповідно до п. 1.10 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 перед початком повороту ліворуч не переконався у безпечності маневру, зокрема не переконався, чи на зустрічній смузі руху здійснюють рух інші транспортні засоби, які б перешкоджали виконанню повороту.
Так у суді першої інстанції було допитано потерпілого ОСОБА_2 , який пояснив, що він керував транспортним засобом та рухався у сторону м. Жовква. Перед його автомобілем їхав автомобіль марки «ВАЗ». Впевнившись у тому, що попереду, на зустрічній смузі руху, а також позаду його транспортного засобу відсутні автомобілі, він впевнившись у безпеці своїх дій, включив покажчик обгону та почав його здійснення. Наголосив, що коли почав здійснювати обгін, то жодних перешкод у цьому не було, в тому числі і з його боку не було порушень правил дорожнього руху, оскільки розмітка була переривчаста та дозволяла здійснювати обгін на даній ділянці дороги. Саме в момент обгону, водій транспортного засобу марки «ВАЗ» почав різко повертати ліворуч. Він почав йому сигналити, мигати, однак водій «ВАЗу» ніяк не реагував та продовжував поворот. Щоб мінімінізувати ДТП, так як у автомобілі перебували його дружина та двоє дітей, він, як водій, почав викручувати баранку свого транспортного засобу якомога лівіше, і навіть подумав, що встигне повернути ліворуч на цю ж другорядну дорогу попереду автомобіля «ВАЗ», однак ДТП не вдалося уникнути і відбувся удар. На його думку, якщо б водій ОСОБА_1 побачив, що він здійснює обгін, вчасно зреагував хоча б на його сигнали в момент його повороту ліворуч, то ДТП вдалося б уникнути. Наголосив, що водій ОСОБА_1 зрізав кут повороту, не зупинився перед поворотом на другорядну дорогу та повертав на суцільній смузі руху, що є порушенням з його боку правил дорожнього руху. Вважає, що саме з вини водія автомобіля марки «ВАЗ» сталось дане ДТП. Окрім цього, суду додав, що він підписував схему ДТП і наголошував працівникам поліції, що така не відповідає дійсності, в тому числі і щодо того, що в момент його обгону на схемі зображено суцільну лінію, а не переривчасту, як це було насправді, однак вони не зважали на його зауваження. Додав, що жодних письмових заперечень чи зауважень щодо складеної схеми місця ДТП він не подавав. Окремо зазначив, що коли здійснював маневр обгону, то не мав змоги звернути увагу на лінію наближення і автомобіль, який повертав. В який момент та за скільки метрів побачив, що транспортний засіб марки «ВАЗ» повертає, не може сказати.
Свідок ОСОБА_3 у суді першої інстанції пояснила, що 13.08.2024 року зранку вона разом із чоловіком, який був за кермом автомобіля та двома їхніми дітьми їхали в сторону м. Жовква. Попереду їх транспортного засобу їхав автомобіль марки «ВАЗ». ЇЇ чоловік, переконавшись в безпеці маневру, який планував здійснювати, а саме обгін автомобіля "ВАЗ", включив покажчик повороту та почав здійснювати цей маневр. Коли автомобілі порівнялись, то водій транспортного засобу марки "ВАЗ" почав різко повертати ліворуч зрізавши при цьому поворот. ЇЇ чоловік почав різко гальмувати та при цьому сигналити водію, щоби уникнути ДТП, однак, водій «ВАЗ» жодних дій для уникнення ДТП не вчинив, а продовжував маневр повороту. Відбувся удар. Їхній автомобіль відкинуло в кювет та в салоні почало диміти. Наголосила суду, що після ДТП вона вийшла з автомобіля та бачила, що на їхньому автомобілі був включений покажчик повороту, а на автомобілі марки "ВАЗ" вона такого не бачила. Додала, що коли її чоловік мав намір здійснювати обгін транспортного засобу, то водій «ВАЗ», швидкості не змінював та жодним діями не показав, що буде здійснювати маневр повороту, а тому вважає, що її чоловік, як водій, жодних правил дорожнього руху не порушував. Окрім цього наголосила, що коли чоловік почав маневр обгону, то була переривчаста лінія, яка дозволяла здійснювати даний маневр. Окремо додала, що вона, коли перебуває як пасажир в автомобілі, то завжди уважно слідкує за дорожньою обстановкою. На її думку, ДТП відбулося з вини водія ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції враховує пояснення надані ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанцій, та його письмові пояснення долучені до матеріалів справи, щодо обставин ДТП та надає їм віри, оскільки такі узгоджуються із схемою ДТП та пошкодженнями, які отримали транспортні засоби внаслідок ДТП.
З наявної в матеріалах справи схеми ДТП, яка сталася 13.08.2024 о 10:15 год. у на 173 км. + 400 м. автодороги М-09 Львів-Тернопіль-Рава-Руська вбачається, що внаслідок ДТП транспортний засіб марки «ВАЗ 2106», номерний знак  НОМЕР_1  отримав пошкодження внаслідок ДТП: пошкоджено лакофарбове покриття з лівої сторони, передня арка авто, ліве дзеркало огляду водія, відірваний та пошкоджений передній бампер, вм`ятина передньої лівої акри; автомобіль «MAZDA 5», номерний знак НОМЕР_2 отримав пошкодження внаслідок ДТП: пошкоджено лакофарбове покриття, вм`ятина передньої частини автомобіля, розбита передня фара з правої сторони, розбитий передні бампер, розбиті передні фари, вм`ятина лівої передньої та правої передньої арки, спрацювали передні подушки.
Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції, також враховано обставини зіткнення транспортних засобів, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , і саме із врахуванням та оцінкою таких доказів суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є достатньою для того щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.
Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.
При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.
Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушив п.2.3.б, п. 10.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
З урахуванням того, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив 13 серпня 2024 року, та на час постановлення судом першої інстанції рішення минуло три місяці, а тому суддя дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення та підставно встановив наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції належним чином обґрунтованою та мотивованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 листопада 2024 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, апеляційну скаргу останнього – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду                  Т.М. Урдюк