КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження                                                                          Суддя - Кулікова С.В.
№ 33/824/4801/2024
 
                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                              Справа № 756/3544/24
 
03 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді Кулікової С.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Шимко Андрія Олександровича на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п'ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись з такою постановою суду, 29 серпня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Шимко Андрій Олександрович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, до апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Шимко Андрій Олександрович додав клопотання про поновлення строку, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 скористався своїм правом та оскаржив постанову суду шляхом направлення апеляційної скарги засобами поштового зв'язку Укрпошта через Оболонський районний суд м. Києва. ОСОБА_1 за допомогою електронного звернення надіслав до суду запит, в якому просив повідомити чи надходила апеляційна скарга на постанову суду у справі № 756/3544/24, на який суд надав відповідь, що скарга не надходила. Також адвокат Шимко Андрій Олександрович в інтересах ОСОБА_1 надіслав 20 серпня 2024 року запит до АТ «Укрпошта» з прохання повідомити причину ненадходження зазначеного відправлення отримувачу. У запиті також було висловлено прохання повідомити, чи існують перебої в обробці простої кореспонденції в АТ «Укрпошта».
Посилаючись на наведене, захисник ОСОБА_1 адвокат Шимко Андрій Олександрович просив поновити строку для подання апеляційної скарги на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).
З матеріалів справи вбачається, що у березні 2024 року до суду першої інстанції надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні та надавав свої пояснення, а відтак обізнаний про результати розгляду справи та порядок оскарження.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник вказує на те, що апеляційну скаргу було надіслано 01 червня 2024 року, однак станом на 23 серпня 2024 року не надходила до Оболонського районного суду міста Києва.
На підтвердження вказаних вище обставин було надано копію конверта та відповідь Оболонського районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року на звернення ОСОБА_1 від 20 серпня 2024 року.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами. Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає,що доводи, викладені у клопотанні про те, що апеляційну скаргу було надіслано засобами поштового зв'язку 01 червня 2024 року, є непереконливими, оскільки з ксерокопії конверту не можливо дійсно встановити, що у ньому було надіслано саме апеляційну скаргу на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року у справі № 756/3544/24.
Інших доказів, які б свідчили, що апеляційну скаргу було надіслано 01 червня 2024 року, однак з причин, які не залежали від ОСОБА_1 та його захисника Шимка Андрія Олександровича, не була отримана Оболонським районним судом міста Києва до клопотання про поновлення строку додано не було.
З огляду на викладене, враховуючи, що у клопотанні не наведено обставин, які свідчать про обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, а також не надано будь-яких інших доказів про поважність причин пропуску такого строку, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2024року.
Таким чином, слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП,суд,-
 
                                                           п о с т а н о в и в:
 
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Шимко Андрія Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 рокувідмовити, та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
                   Суддя
Київського апеляційного суду                                                                   Кулікова С.В.