УХВАЛА

12 грудня 2024 року 
м. Київ 
справа № 420/8886/24
адміністративне провадження № К/990/46322/24  

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі №420/8886/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Суворовського районного суду м. Одеси про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Суворовського районного суду м.  Одеси, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року №5-о/с «Про тимчасове увільнення від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 »;
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди з 25 квітня 2023 року;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області нарахувати та виплатити судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 суддівську винагороду з 25 квітня 2023 року до припинення перебування його у складі Збройних Сил України, відповідно до вимог статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 20224 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі №420/8886/24 - скасовано.
Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року №5-о/с «Про тимчасове увільнення від виконання службових обов`язки            ОСОБА_1 ».
Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_1 суддівської винагороди з 25 квітня 2023 року.
Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України Одеській області нарахувати та виплатити судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 суддівську винагороду з 25 квітня 2023 року до припинення перебування його у складі Збройних Сил України, відповідно до вимог частини десятої статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» з урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.
02 грудня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі №420/8886/24. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2024 року визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) -          Губської О.А, суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2024 року, який здійснено на підставі розпорядження в.о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року №1360/0/78-24 (у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду судді           Губської О.А. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06 грудня 2024 року №16)), визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Кашпур О.В., судді: Соколов В.М, Уханенко С.А.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній.
Пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Разом з тим, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній такий висновок.
Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Однак у касаційній скарзі скаржником чітко не зазначено щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі, у взаємозв`язку з посиланням на пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Суд звертає увагу скаржника, що обґрунтування без чіткої вказівки на норму права (пункт, частину, статтю) щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, не може вважатись належним виконанням вимог пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
З огляду на викладене, Верховний Суд уважає, що скаржником належним чином не обґрунтовано посилання на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Інших підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України скаржником не зазначено.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить належно обґрунтованих підстав касаційного оскарження. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі №420/8886/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, Суворовського районного суду м. Одеси про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О.В. Кашпур