ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року		Справа № 380/919/24 пров. № А/857/27942/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідач - Качмара В.Я.,
суддів - Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,
при секретарі судового засідання - Гладкій С.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  про визнання дій, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року (суддя Кузан Р.І., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ), в якому просив:
визнати протиправними дії ГУПФ щодо проведення перерахунку та індексації позивачу пенсії за віком починаючи з 07.10.2009 у порядку та способах, що не відповідають статтям 26, 27, 28, 40, 42, 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), із встановленням особливостей: «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено за рішенням суду у твердому розмірі - з 07.10.2009 довічно», нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом, без нарахування надбавки до пенсії за наднормативний стаж та підвищення до пенсії, як дитині війни, компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, з урахуванням перерахунку та індексації пенсії за період з 07.10.2009 на момент фактичної виплати заборгованості з пенсії;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок, індексацію та виплату пенсії позивачу починаючи з 07.10.2009 по теперішній час, на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до Закону № 1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, на підставі документів, які перебувають у пенсійному справі, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням показників за стажем та заробітною платою, з урахуванням надбавок та підвищень до пенсії, у тому числі надбавки за наднормативний стаж та підвищення до пенсії як дитині війни, доплати до мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до віку та страхового стажу позивача, з виплатою заборгованості за пенсією після врахування перерахунку та індексації, з компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 на день фактичної виплати затриманої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУПФ щодо поновлення та виплати ОСОБА_1 пенсії починаючи з 07.10.2009 в розмірі 4,20 грн, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до Закону № 1058-IV. ГУПФ здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавок, підвищень, доплат та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону № 1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, в частині відмовлених та задоволених позовних вимог, його оскаржили сторони, які із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просять позивач: 
рішення суду скасувати у частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу в установленому законом розмірі компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, за період з 07.10.2009 на момент фактичної виплати заборгованості по пенсії, з урахуванням перерахунку та індексації пенсії, та встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі.
Позовні вимоги у цій частині задовольнити.
Змінити резолютивну частину рішення, виклавши її в наступній редакції: Зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок, індексацію та виплату пенсії ОСОБА_1 враховуючи зміни в пенсійному законодавстві, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, з урахуванням надбавок та підвищень до пенсії, у тому числі, надбавки за наднормативний стаж та підвищення до пенсії як дитини війни, не нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, доплати до мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до віку та страхового стажу позивача, з виплатою заборгованості з пенсії, з урахуванням її перерахунку та індексації, з перерахунком розміру компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 на день фактичної виплати затриманої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок;
відповідач скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі відповідно.
В доводах апеляційної скарги позивач вказує, що компенсація втрати частини доходів населення має бути виплачена незалежно від порядку та підстав його нарахування самим підприємством, установою, організацією добровільно або на виконання рішення суду. Також зауважує на безпідставності відмови суду у встановлені судового контролю за виконанням цього рішення суду.
Відповідач в доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачу належним чином нараховано та виплачена спірну пенсію у відповідності та на виконання попередніх судових рішень.
Сторони відзивів на апеляційні скарги не подали.
Позивач в судове засідання не надіслав свого представника, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений (05.11.2024).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при розрахунку пенсії відповідач повинен враховувати страховий стаж та заробітну плату позивача та прийняти до уваги, що пенсія позивачеві має обраховуватись у розмірі, не нижчому рівня прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Окрім того, при перерахунку пенсії відповідач не врахував підвищень, індексації, передбачених Законом № 1058-IV.
Водночас суд вважав, що вимога про проведення компенсації втрати частини доходів спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду судом цієї справи не були порушені, а отже така вимога заявлена передчасно.
Також суд зазначив, що рішення суду про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії та її виплату з урахуванням виплачених сум в контексті норм статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) не підлягає негайному виконанню, оскільки у цьому випадку судом не присуджена конкретна сума пенсії, яка підлягає стягненню з державного бюджету, а лише зобов`язано відповідача здійснити її перерахунок та виплату з урахуванням виплачених сум. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є громадянином Ізраїлю (закордонний паспорт громадянина НОМЕР_1 від 19.12.2019, виданий Міністерством внутрішніх справ в місті Єрусалим), з 01.09.2012 зареєстрований у Відомстві Національного Страхування держави Ізраїль як непрацююча особа, яка не має доходу.
Крім цього, позивачу 25.08.2021 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 .
Рішенням комісії по призначенню пенсії Залізничного відділу соціального захисту населення від 01.02.1994 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) призначено пенсію з 13.12.1993.
У зв`язку з виїздом у 1995 році на постійне місце проживання в Ізраїль позивачу припинено виплату пенсії.
Позивачем, 26.10.2021 заповнено заяву про призначення/перерахунок пенсії, в якій позивач просив перерахувати йому та поновити з 07.10.2009 виплату пенсії за віком.
Крім цього, представник позивача 26.10.2021 подав до ГУПФ заяву про перерахунок та відновлення пенсії за віком, в якій просив: «Прийняти заяву про перерахунок та відновлення виплати пенсії з необхідними документами, провести засвідчення відповідності копій документів, що додаються їх оригіналах, винести в термін до 10 днів рішення про перерахунок та відновлення пенсії за віком починаючи з 07.10.2009, відповідно до Закону №1058- ІV, з індексацією і компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії, виплачувати пенсію на вказаний банківський рахунок; Уявити заявнику виписку з розпорядження про перерахунок пенсії за віком, з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), які враховані при розрахунку пенсії, з посиланням на нормативні акти; Рішення з випискою направити в установлений термін за адресою представника заявника, копію - на адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
ГУПФ листом від 19.11.2021 №16997-16448/Г-55/8-1300/21 повідомило представника позивача про відсутність підстав для призначення пенсії.
Вважаючи поведінку відповідача такою, що порушує право позивача на поновлення виплати та перерахунку пенсії за віком, представник позивача звернувся із позовом до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі №380/22339/21, яке набрало законної сили 07.07.2022 (далі - Рішення суду-1), позов ОСОБА_1 до ГУПФ задоволено частково - визнано протиправною відмову ГУПФ щодо розгляду заяви від 26.10.2021 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУПФ розглянути повторно у встановленому законодавством порядку по суті заяву ОСОБА_1 від 26.10.2021 про поновлення виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання Рішення суду-1 відповідачем розглянуто заяву позивача від 26.10.2021 про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .
За результатами розгляду заяви прийнято рішення від 28.07.2022, яким позивачу відмовлено у проведенні поновлення та перерахунку пенсії відповідно до Закону №1058- ІV з підстав того, що у поданих документах відсутні відомості про проживання (реєстрацію) на території України; угода між Україною та Державою Ізраїль про соціальне забезпечення, яка була підписана 28.09.2012, не набрала чинності, оскільки не пройшов процес її ратифікації; чинне законодавство не передбачає права особи на призначення пенсії за місцем попередньої прописки на території України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у справі №380/15837/22, яке набрало законної сили 21.08.2023 (далі - Рішення суду-2) позов ОСОБА_1 до ГУПФ про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ про відмову у проведенні поновлення та перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону №1058- ІV (з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі №380/22339/21). Зобов`язано ГУПФ поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до норм Закону №1058- ІV з компенсацією втрати частини доходів на визначений ним банківський рахунок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року зобов`язано відповідача подати у строк до 01.12.2023 звіт про виконання Рішення суду-2.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року прийнято звіт ГУПФ про виконання Рішення суду-2.
На виконання Рішення суду-2 відповідачем поновлено виплату раніше призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009, що підтверджується копією протоколу про поновлення пенсії з 07.10.2009, копією розпорядження від 26.10.2023 про перерахунок пенсії та копією розрахунку компенсації згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III).
Загальна пенсійна виплата позивачу на виконання Рішення суду-2 становить 4,20 грн. Заборгованість з пенсійних виплат за період з 07.10.2009 по 01.10.2023 становить 708,99 грн. в тому числі компенсація 9,25 грн.
Крім того, відповідно до зазначеного розпорядження відповідачем встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; призначення за рішення суду - з 07.10.2009 по довічно».
Відповідно до зазначеного розпорядження страховий стаж позивача становить 45 років 5 місяців 21 днів.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-ІV.
Частиною третьою статті 4 вказаного Закону встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 наведеного Закону передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФ України та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Відповідно до частини першої статті 44 вказаного Закону № 1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною першою статті 28 Закону № 1058-ІV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
З 01.01.2018 для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Тобто, відповідач при розрахунку пенсії повинен враховувати страховий стаж та заробітну плату позивача та прийняти до уваги, що пенсія позивачеві повинна обраховуватись у розмірі, не нижчому рівня прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.
Згідно статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
У відповідності до пункту  4-1 «Прикінцевих положень» Закону №1058-ІV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.
Отже, нормами статей 28, 42 Закону № 1058-ІV чітко встановлено, що перерахунок (підвищення розміру) пенсії здійснюється органом Пенсійного фонду України автоматично, незалежно від наявності заяви пенсіонера про перерахунок (підвищення розміру) пенсії. При цьому, у разі виплати застрахованій особі пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум. 
Як уже вказано вище відповідачем не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищень, індексації, передбачених Законом № 1058-ІV.
Зі змісту протоколу про перерахунок пенсії від 26.10.2023 суд встановив, що після поновлення виплати позивачу пенсії з 07.10.2009 відповідачем встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.».
Водночас, Закон №1058-IV не містить застережень щодо встановлення фіксованого (твердого) розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України, з огляду на що суд дійшов висновку про порушення відповідачем права позивача на належний розрахунок пенсії.
З моменту поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону №1058-IV, будь-яких обмежень його прав як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.
При цьому, відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (стаття 2 Закону 1282-XII).
«Порядок проведення індексації грошових доходів населення» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
З урахуванням наведеного, відповідачем допущені протиправні дії щодо невиплати позивачу пенсії за віком у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком, через що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Частиною другою статті 2 Закону №2050-ІІІ визначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).
Враховуючи вищевикладене, у розумінні Закону №2050-III, пенсія є доходом громадянина, вона не носить разового характеру і порушення строків її виплати означає втрату громадянином частини свого доходу.
Отже, умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.
Водночас, на момент розгляду цієї справи позивачу не були нараховані та не визначені суми коштів (у вигляді пенсійних виплат), які б могли бути об`єктом нарахування компенсації, оскільки перерахунок пенсії позивачу матиме місце лише після виконання цього судового рішення.
Обов`язок нарахувати та виплатити позивачу компенсацію на відповідача покладено в силу Закону і такий обов`язок виникає після проведення перерахунку пенсії позивачу, у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.
Крім того, відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.
Зважаючи на те, що у спірних відносинах, в межах розглядуваної справи, пенсія позивача у належному розмірі ще не нарахована та не виплачена, право на виплату компенсації втрати частини доходів позивач набуде в тому ж місяці, у якому буде здійснюватися виплата заборгованості з перерахованої пенсії та відповідно перерахунок пенсії за цим рішенням суду.
Відтак, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про передчасність заявлених позовних вимог щодо виплати компенсації втрати частини доходів.
Щодо вимоги позивача-апелянта, яка викладена щодо «Обязать Главное управление Пенсионного фонда Украины в Львовской области в 14- дневный срок с момента вынесения постановления подать в Восьмий апеляційний адміністративний суд отчет о выполнении судебного решения», то необхідно зазначити таке. 
 Згідно із статтею 10 Контитуції України державною мовою в Україні є українська мова. 
За частиною першою статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом (частина четверта). 
Згідно з частинами першою, другою статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац 1 підпункт 3.2 пункту 3, абзац 2 пункту 4 мотивувальної частини).
Отже, інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Вказані обставини на час апеляційного розгляду справи відсутні, як і підстави для встановлення відповідного виду судового контролю.
Доводи, наведені в апеляційних скаргах не спростовують правильності застосування судом норм матеріального права до встановлених ним на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів та обставин справи. Всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Повне судове рішення складено 26 листопада 2024 року.