УХВАЛА

12 грудня 2024 року 
м. Київ
справа №440/5405/24
адміністративне провадження № К/990/46508/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Соколова В.М., 
перевірив касаційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, яка виразилась у неналежному розгляді скарги ОСОБА_1 на постанову ВЛК, оформлену довідкою військово-лікарської комісії вих.№633 від 09 лютого 2024 року; зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України скасувати постанову ВЛК, оформлену довідкою військово-лікарської комісії вих.№633 від 09 лютого 2024 року, та направити ОСОБА_1 на повторне проходження військово-лікарської експертизи.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року, залишеним без змін постановою  Другого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, що полягає у нерозгляді скарги військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 щодо незгоди з постановою військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_2 . Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України розглянути скаргу військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 щодо незгоди з постановою військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_2 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.
03 грудня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Полтавським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідач зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв`язку із існуванням низки рішень судів першої та апеляційної інстанцій у аналогічних справах з протилежними правовими висновками та відсутністю висновку Верховного суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 120/14087/23, постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 160/9897/23, постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 280/5762/24.
Скаржник викладає доводи щодо наявності у цій справі підпункти «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України з посиланням на рішення судів в інших справах, в яких, за твердженням відповідача, наявні різні підходи до вирішення спору у подібних правовідносинах, проте колегія суддів відхиляє це довід, оскільки скаржник посилається на справи за різними обставинами справи та дослідженими доказами на відміну від цієї справи, що своєю чергою не можна визнати належним обґрунтуванням виняткового випадку допуску цієї касаційної скарги у справі, яка розглянута судами в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначеної заявником виняткової обставини, передбаченої пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1.  Відмовити у відкритті касаційного провадження  за касаційною скаргою Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко О.В. Кашпур   В.М. Соколов