ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року          м.Дніпро         Справа №  908/3413/21
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:  Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.
секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 (суддя Юлдашев О.О.)
у справі № 908/3413/21  
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Техно Буд Рітейл”
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою від 11.01.2022 Господарський суд Запорізької області відкрив провадження у справі №908/3413/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Техно Буд Рітейл, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначив арбітражного керуючого Стецину Ігоря Володимировича 
04.09.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» надійшла заява  про заміну кредитора, згідно якої заявник просить суд замінити кредитора у справі № 908/3413/21 ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» (код ЄДРПОУ 38049262, 03126, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 40-А з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 гри. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 29.06.2023 № 29/06-23; ТОВ «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 грн. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» (код ЄДРПОУ 38544640, 03115, місто Київ, пр. Берестейський, буд. 136) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2023 № 21/08-23.
Ухвалою господарського суду від 24.01.2024 здійснено процесуальну заміну кредитора у справі № 908/3413/21 ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» (код ЄДРПОУ 38049262, 03126, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 40-А з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 гри. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 29.06.2023 № 29/06-23;  ТОВ «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 грн. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» (код ЄДРПОУ 38544640, 03115, місто Київ, пр. Берестейський, буд. 136) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2023 № 21/08-23.
Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої просить  скасувати  ухвалу господарського суду Запорізької  області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про заміну кредитора.
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- на момент розгляду заяви про заміну кредитора (24.01.2024) вже діяла імперативна норма процесуального закону, яка встановлювала, що суд повертає заяву без розгляду, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. За таких умов, Господарський суд Запорізької області мав повернути ТОВ “Юридична майстерня” заяву про заміну кредитора від 31.08.2023 № 31/08, проте всупереч вимогам ст.ст. 6, 170 ГПК України цього не зробив, що вказує на порушення норм процесуального права та упередженість суду першої інстанції;
- докази проведення розрахунку між ТОВ “Юридична консалтингова група МКС” та ТОВ “АТ Компані” до заяви про заміну кредитора додані не були. Це вказує на те, що вказані правочини є фіктивними, такими, що здійснені без проведення реальної оплати, а тому вони не можуть мати юридичних наслідків;
- ТОВ “АТ Компані” не здійснює господарську діяльність в сфері фінансових та факторингових послуг. Таку діяльність за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та ГФ не здійснює також й ТОВ “Юридична Майстерня”. Тобто, придбання прав вимоги до інших осіб, а потім стягнення такої заборгованості в судовому порядку, не відповідає статутній діяльності та меті, а ні ТОВ “АТ КОМПАНІ”, а ні ТОВ “Юридична Майстерня”;
- Договір про відступлення права вимоги від 29.06.2023 № 29/06-23 та Договір про відступлення права вимоги від 21.08.2023 № 21/08-23 є фіктивними, укладеними між пов`язаними особами виключно з метою виведення з власності ТОВ “КОМ ПРО ГРУП” ліквідного активу;
- заява ТОВ “Юридична майстерня” про заміну кредитора була розглянута без участі учасників справи про банкрутство, без урахування заперечень кредитора ОСОБА_1 та без заслуховування позиції розпорядника майна боржника;
- на момент розгляду даної заяви розпорядником майна ТОВ “Техно Буд Рітейл”, арбітражним керуючим Микитьоном В.В. не були виконанні вимоги ухвали Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3413/21 від 12.12.2024, якою суд зобов`язав розпорядника майна надати суду правову позицію щодо заяви ТОВ “Юридична Майстерня” про заміну кредитора у справі. Вказане призвело до неповноти судового розгляду та обмеження права учасників справи про банкрутство щодо надання пояснень, доводів та міркувань з приводу поданої заяви ТОВ “Юридична Майстерня” про заміну кредитора;
- у зв`язку із тим, що судом першої інстанції здійснено заміну кредитора поза судовим засіданням, без повідомлення про дату розгляду заяви ТОВ “Юридична Майстерня”, ОСОБА_1 не зміг реалізувати право на подання до суду першої інстанції клопотання про витребування доказів, а саме: оригіналів Договору про відступлення права вимоги від 29.06.2023 № 29/06-23, укладеного між ТОВ “Юридична консалтингова група М.К.С.” та ТОВ “АТ КОМПАНІ”; Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2023 № 21/08-23, укладеного між ТОВ "АТ КОМПАНІ" та ТОВ "ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ"; виписки з банківських рахунків ТОВ “АТ КОМПАНІ”, а також інші документи, що підтверджують виконання ТОВ “АТ КОМПАНІ” пункту п. 5.2. Договору від 29.06.2023 № 29/06-23 щодо проведення розрахунку між сторонами Договору та сплату на користь ТОВ “Юридична консалтингова група М.К.С.” 2 860 000,00 гривень; виписки з банківських рахунків ТОВ “АТ КОМПАНІ” та ТОВ "ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ", а також інші документи, що підтверджують виконання ТОВ “Юридична Майстерня” пункту п. 5.2. Договору від 21.08.2023 № 21/08-23 щодо проведення розрахунку між сторонами Договору та сплату на користь ТОВ “АТ КОМПАНІ” 2 860 000,00 гривень.
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
16.04.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від кредитора ТОВ «Юридична Майстерня» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 року по справі №908/3413/21. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що ухвала від 24.01.2024р. про заміну кредитора ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» у справі №908/3413/21 на ТОВ «Юридична Майстерня» не впливає на права та обов`язки кредитора - ОСОБА_1 і скаржником не підтверджено наявності правового зв`язку між ним та оскаржуваною ухвалою, що не наділяє його правом на її апеляційне оскарження.
24.04.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від кредитора ОСОБА_1 заперечення на відзив, в яких він заперечив проти доводів ТОВ «Юридична Майстерня» щодо необхідності закриття апеляційного провадження, вказуючи на відсутність правових та фактичних підстав для цього. 
26.06.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від кредитора ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких він підтримав доводи своєї апеляційної скарги та наголосив на наявності підстав для її задоволення. Крім того, повідомив суд про те, що рішенням Господарського суд Львівської області від 03.04.2024 у справі № 914/2161/23: заяву ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано недійсним Договір від 29.06.2023 No 29/06-23 про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Юридична Консалтингова група М.К.С.” (код ЄДРПОУ 38049262) та Товариством з обмеженою відповідальністю “АТ КОМПАНІ” (код ЄДРПОУ 36413493); визнано недійсним Договір від 21.08.2023 No 21/08-23 про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “АТ КОМПАНІ” (код ЄДРПОУ 36413493) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Юридична Майстерня” (код ЄДРПОУ 38544640)”. На підтвердження наданих обставин надано роздруківку рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2024 у справі №914/2161/23. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 у справі № 914/2161/23 апеляційну скаргу ТОВ “Юридична Майстерня” на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2024 у справі № 914/2161/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2024 - без змін. За таких умов, станом на сьогоднішній день право вимоги за Договором про надання юридичних послуг від 01.10.2019 № 01/10-19 до ТОВ “Техно Буд Рітейл” у сумі 2 860 000,00 грн. належить первинному кредитору ТОВ “КОМ ПРО ГРУП”.
21.07.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого ліквідатора ТОВ «КОМ ПРО ГРУП» надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких він зазначив про те, що в силу того, що Договори 29/06-23 від 29.06.2023 та № 21/08-23 від 21.08.2023 про відступлення права вимоги визнано недійсними, на підставі яких 24.01.2024 у справі № 908/3413/21 проведено процесуальну заміну кредитора, вважаю що ТОВ «КОМ ПРО ГРУП» повернуло своє право вимоги до ТОВ «ТЕХНО БУД РІТЕЙЛ», за виключенням його «формалізації», яка викладена в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21. Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення «про процесуальну заміну кредитора» порушено вимоги ст.ст. 74 – 79, 86 Господарського процесуального кодексу України і як наслідок така ухвала підлягає скасуванню на підставі ч. 2 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України. 
08.08.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 через систему Електронний Суд подано клопотання про здійснення процесуального правонаступництва, в якій заявник просить суд замінити ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 в частині вимог 1 черги задоволення вимог кредиторів на суму 4 962,00 грн. Вказану заяву ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що з метою часткового виконання зобов`язань за ТОВ “Техно Буд Рітейл” перед ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку ст. 528 ЦК України було здійснено погашення вимог ОСОБА_1 на суму 4 962,00 грн., а тому відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника.
14.08.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від кредитора ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання ОСОБА_2 від 08.08.2024 про здійснення процесуального правонаступництва у справі № 908/3413/21, в яких він, посилаючись на відсутність підстав для здійснення відповідної процесуальної дії просив відмовити в задоволенні клопотання про заміну ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 в частині вимог 1 черги задоволення вимог кредиторів на суму 4 962,00 грн. 
22.10.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від кредитора ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких він підтримав доводи своєї апеляційної скарги та наголосив на наявності підстав для її задоволення. Крім того, зауважив на тому, що рішення Господарського суду Львівської області та Західного апеляційного господарського суду в частині визнання недійсним Договору від 29.06.2023 № 29/06-23 про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ “Юридична Консалтингова група М.К.С.” (після перейменування - ТОВ “КОМ ПРО ГРУП”) та ТОВ "АТ КОМПАНІ" залишилося в силі, а Договір від 21.08.2023 № 21/08-23 про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ “АТ Компані” та ТОВ “Юридична Майстерня” не мав розпорядчого ефекту (заміна кредитора на підставі цього Договору не відбулася), належним кредитором у справі № 908/3413/21 про банкрутство ТОВ “Техно Буд Рітейл” є первісний кредитор - ТОВ “КОМ ПРО ГРУП” (до перейменування - ТОВ “Юридична Консалтингова Група “М.К.С.”).
22.10.2024 до Центрального апеляційного господарського суду від кредитора ТОВ «Юридична Майстерня» надійшло клопотання про перенесення судових засідань.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначається, що уповноваженою особою ТОВ «Техно Буд Рітейл» ОСОБА_5 до Центрального апеляційного господарського суду подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі № 908/3413/21 якою зокрема відкрито провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Буд Рітейл». Правовими підставами для оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі № 908/3413/21 є зокрема те, що суд належним чином не дослідив обґрунтованість грошових вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Консалтингова Група М.К.С.», не врахував правові висновки щодо застосування норми права, зокрема приписів статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) та частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), викладених у постановах Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20, від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19. Також, судом першої інстанції не було враховано правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 16.02.2023 у справі № 927/149/22 та від 07.11.2023 по справі 908/2162/22 що призвело до помилкового відкриття провадження у справі про банкрутство. Тобто, з викладеного вбачається що ухвала Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 є незаконною та підлягає скасуванню, а значить банкрутство ТОВ «Техно Буд Рітейл» - є в цілому незаконним. Отже, в разі скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду про відкриття провадження у справі № 908/3413/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Буд Рітейл», повноваження керуючого санацією припиняються, кредитори автоматично втрачають статус учасників справи про банкрутство, зокрема кредитор ОСОБА_1 втрачає свою правосуб`єктність та можливість оскаржувати будь-які рішення судів
Інші учасники справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Техно Буд Рітейл” своїм правом на подання відзиву не скористалися.
За приписами ч. 3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні 24.10.2024 приймав участь представники кредиторів Лізіна Олега Сергійовича (апелянта), ТОВ «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» та арбітражний керуючий ТОВ "КОМ ПРО ГРУП". Інші учасники провадження № 908/3413/21, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання, не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, про причини неявки суд не проінформували.

Щодо клопотання ТОВ «Юридична Майстерня» про перенесення судових засідань.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").
«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G.B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Отже, при здійсненні правосуддя судом мають враховуватися не тільки процесуальні строки, визначені ГПК України, а й рішення ЄСПЛ, як джерела права, зокрема, в частині необхідності забезпечення судового розгляду впродовж розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя навіть в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", відповідно до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04.10.2001 у справі "Тойшлер проти Германії" (Тeuschler v. Germany).
Тобто сторона повинна демонструвати зацікавленість у найшвидшому вирішенні її питання судом, брати участь на всіх етапах розгляду, що безпосередньо стосуються її, для чого має утримуватись від дій, що можуть безпідставно затягувати судовий процес, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України»  (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. 
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Так, апеляційне провадження у даній справі здійснюється на підставі поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, в межах її доводів та вимог, що відповідає приписам ч. 1 ст. 269 ГПК України. 
На даний час ухвала Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022, якою, зокрема, відкрито провадження у справі № 908/3413/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Буд Рітейл» є чинною. 
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. 
Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною (ч.ч. 1, 5 ст. 4 ГПК України). 
Частина 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника. 
За приписами ч. 2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.
Таким чином, у суду відсутні підстави не розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Техно Буд Рітейл”, провадження в якій триває на сьогоднішній день.
До того ж, заявник просить перенести судові засідання призначені на 24.10.2024р. по справі № 908/3413/21 на інший день та час після винесення судом апеляційної інстанції рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Балінської О,В., що подана на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі № 908/3413/21 про відкриття провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно Буд Рітейл», що фактично тотожне зупиненню цього провадження. Натомість згідно ч. 17 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню.
Слід також зауважити, що в разі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення - ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 у справі № 908/3413/21, суд апеляційної інстанції, який відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21  не буде вважатися таким, що діє не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.
Враховуючи положення ст. 7, 13, 14, 42-46 ГПК України, зокрема, щодо того, що учасники справи мають рівні права, якими вони повинні користуватися добросовісно, та несуть ризик настання тих чи інших наслідків, зумовлених невчиненням ними процесуальних дій, з урахуванням того, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, приймаючи до уваги тривалість провадження та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, обставини сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та викладення її в поданих процесуальних документах, а також в забезпеченні участі в судових засіданнях, в тому числі в режимі відеоконференції, і цими правами вони розпоряджаються на власний розсуд, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі учасників справи, які не з`явилися.

Щодо клопотання ТОВ «Юридична Майстерня» про закриття апеляційного провадження.
Правовою підставою для закриття апеляційного провадження визначено п. 3 ч .1 ст. 264 ГПК України.
Так, за змістом статей 55, 129 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Разом з тим, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм ГПК України.
У процедурі оскарження судових рішень першої інстанції процесуальним законом встановлено виправдані обмеження, спрямовані на забезпечення оперативності господарського процесу, попередження виникнення правових колізій та дотримання принципу юридичної визначеності, що є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Такі обмеження знаходять свої відображення у положеннях ГПК України щодо прийнятності апеляційної скарги, зокрема, у статтях 254, 256, 260, 261 цього Кодексу стосовно строку на апеляційне оскарження, можливості та підстав для його поновлення, наслідків визнання цих підстав неповажними.
Застосування таких процесуальних запобіжників задля дотримання принципу юридичної визначеності узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово зауважував, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги (рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010, "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини" від 12.07.2001, "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії" від 19.12.1997 та інші).
Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної  визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, "Мушта проти України" від 18.11.2010).
Згідно ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Так, суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.
Коло осіб (в позовному провадженні), які мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, а також оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції визначено приписами статей 254, 255 ГПК України. У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.
Відповідна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 07.07.2020 у справі № Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі № 916/3206/17, від 03.06.2020 у справі №910/18031/14, від 19.05.2020 у справі № 908/2332/19, від 03.03.2020 у справі № 904/7965/16, від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14, та підтримана Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19.
Як передбачено ст. 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.
Названою статтею визначено, що:
- сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);
- кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, особа набуває статусу конкурсного кредитора (сторони, учасника провадження у справі про банкрутство) з повним обсягом процесуальної дієздатності (в тому числі правом оскарження судових рішень) за сукупності таких умов:
- подання до господарського суду письмових заяв з вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина перша статті 23 Закону про банкрутство, частина перша статті 45 КУзПБ);
- розгляд господарським судом заяв конкурсних кредиторів у попередньому засіданні суду (частина шоста статті 23, стаття 25 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ);
- визнання вимог таких кредиторів, що формалізується у судовому рішенні господарського суду - ухвалі (частина шоста статті 23, стаття 25 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ).
Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження. Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК та КУзПБ.
Отже, у справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення в апеляційному порядку, звужено до учасників такої справи, якими згідно зі статтею 1 КУзПБ є кредитори у справі.
Можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності особами, які подали письмові заяви з вимогами до боржника, зокрема, правом на оскарження судових рішень, пов`язана з фактом набуття такою особою статусу кредитора (сторони) у справі про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про визнання (повністю або частково) вимог кредитора до боржника.
Набуття такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 913/444/18).
Пунктом 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
Колегія суддів зауважує, що вказана правова підстава закриття апеляційного провадження передбачена виключно щодо апеляційних скарг, які були подані особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, тобто тих, що не є учасниками справи. 
Натомість ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2022 року у справі №908/3413/21 визнано кредиторські вимоги ОСОБА_1 до ТОВ “ТЕХНО БУД РІТЕЙЛ” на суму 4962,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 2 711 212,28 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. 
У постанові від 22.12.2023 у справі № 910/4685/20 Верховний Суд зазначив таке: “Ураховуючи наведені правові висновки, судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду зауважує, що особи, віднесені до І та ІІ груп, належать до учасників справи про банкрутство (непозовного провадження), у якій вирішуються основні процедурні питання (у межах судових процедур, визначених статтею 6 КУзПБ), відтак вказані особи наділені повною процесуальною дієздатністю у такій справі, зокрема й правом на оскарження ухвалених у ній судових рішень”.
У даному випадку ОСОБА_1 набув статусу конкурсного кредитора у справі після визнання його кредиторських вимог до боржника ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2022 і з дати прийняття цієї ухвали у нього виник повний обсяг процесуальної дієздатності, в тому числі право на оскарження ухвалених у цій справі судових рішень. 
Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що з апеляційною скаргою у цій справі звернулась особа – ОСОБА_1 , який є учасником справи № 908/3413/21 про банкрутство ТОВ “Техно Буд Рітейл”, наділений відповідною процесуальною дієздатністю, зокрема, й правом на оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21 про заміну кредитора, а тому відсутні підстави для закриття апеляційного провадження.

Щодо клопотання ОСОБА_2 від 08.08.2024 про здійснення процесуального правонаступництва у справі № 908/3413/21.
Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
В свою чергу, як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Відповідно до положень ст. 43 КУзПБ у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. 
Тобто процесуальне правонаступництво допускається лише в разі повної заміни або вибуття кредитора у справі, внаслідок чого відбувається вибуття або заміна сторони (кредитора) у справі про банкрутство з передачею новому учаснику всіх процесуальних прав і обов`язків правопопередника. 
При цьому чинним законодавством не передбачена можливість поділу між новим і старим кредиторами процесуальних прав у справі про банкрутство. 
В постанові від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17 Верховний Суд зазначив, що: “Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).”. 
Таким чином, сингулярне правонаступництво у процедурі банкрутства можливе лише на підставі відповідних договорів, які укладаються попереднім кредитором за його бажанням та волею із новим кредитором. 
Натомість правонаступництво в процедурі банкрутства внаслідок виконання грошового зобов`язання боржника третьою особою, положенням Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено.
Крім того судом враховується, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2024 у справі № 908/3413/21 затверджено План санації ТОВ “Техно Буд Рітейл”, схвалений зборами кредиторів 16.02.2024; введено процедуру санації ТОВ “Техно Буд Рітейл”; призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Куліченка Максима Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1375 від 11.07.2013). Розділом V Плану санації боржника для відновлення платоспроможності ТОВ “Техно Буд Рітейл” передбачені такі заходи: 1. залучення інвестора фізичної особи - ОСОБА_6 , яка зобов`язується внести кошти в розмірі 86 000,00 грн., які повинні бути перераховані на рахунок процедури санації та в подальшому направлені на задоволення вимог кредиторів; 2. стягнення дебіторської заборгованості у розмірі 1 092 700,00 грн.; 3. повне задоволення вимог кредиторів, що увійшли до 1 черги реєстру вимог кредиторів, за рахунок коштів інвестора та коштів отриманих від стягнення дебіторської заборгованості, а саме: ТОВ “Юридична Майстерня” - 76 600,00 грн.; ОСОБА_1 - 4 962,00 грн. 4. часткове задоволення вимог кредиторів, що увійшли до 4 черги реєстру вимог кредиторів, за рахунок коштів інвестора та коштів отриманих від стягнення дебіторської заборгованості, а саме: ТОВ “Юридична Майстерня” - 562 831,79 грн.; ОСОБА_1 - 534 306,21 грн. 
Таким чином, відповідно до Плану санації ТОВ “Техно Буд Рітейл”, який було схвалено Зборами кредиторів та в подальшому затверджено ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2024 у справі № 908/3413/21, передбачено залучення коштів як інвестора - виключно фізичної особи ОСОБА_6 . 
Слід наголосити, що погашення кредиторських вимог до ТОВ “Техно Буд Рітейл” за рахунок третіх осіб не тільки не передбачено Планом санації, але й призведе до правової невизначеності в частині виконання заходів Плану санації.
Поміж іншого, ОСОБА_1 представлено суду докази подання на адресу керівника начальника відділення АТ КБ “ПриватБанк” № 19 заяви про повернення грошових коштів в сумі 4 962,00 грн платнику ( ОСОБА_4 ), як безпідставно сплачених.
За сукупністю наведених умов суд не вбачає підстав для здійснення процесуального правонаступництва у справі № 908/3413/21 та відмовляє у задоволенні відповідного клопотання.

Представник апелянта у судовому засіданні 24.10.2024 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична Майстерня” про заміну кредитора.
Представник кредитора ТОВ “Юридична Майстерня” заперечив проти задоволення апеляційної скарги, в тому числі з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. 
Арбітражний керуючий ТОВ "КОМ ПРО ГРУП", посилаючись на свої пояснення, вважав за можливе судом задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, їх представників, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав. 
Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р..
Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (зі змінами, що набрав чинності 21.10.2019р.) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 9 КУзПБ).
За положеннями ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, в провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/3413/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Техно Буд Рітейл”.
04.09.2023 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ», код ЄДРПОУ 38544640 (03115, м. Київ, пр. Берестейській, 136) про заміну кредитора. Заявник просить суд замінити кредитора у справі № 908/3413/21 ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» (код ЄДРПОУ 38049262, 03126, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 40-А з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 гри. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 29.06.2023 № 29/06-23; ТОВ «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 грн. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» (код ЄДРПОУ 38544640, 03115, місто Київ, пр. Берестейський, буд. 136) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2023 № 21/08-23.
Свою заяву заявник обґрунтовує наступним. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.01.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю “Техно Буд Рітейл” та визнано грошові вимоги кредитора – Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» до боржника на суму 76 700,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 2 860 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів.
Дані вимоги виникли за зобов`язаннями по Договору про надання юридичних послуг №01/10-19, за яким Виконавець зобов`язався надавати юридичні послуги з будь-яких питань, що виникають у Замовника у сфері права та здійснювати правовий супровід господарської діяльності Замовника, а останні оплатити вартість цих послуг.
29.06.2023 між ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» (далі - Первісний кредитор) та ТОВ «АТ КОМПАНІ» (далі - Новий кредитор) укладено Договір № 29/06-23 про відступлення права вимоги, за умовами якого, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором про надання юридичних послуг № 01/10-19 від 01.10.2019 року, укладеним між Первісним кредитором та ТОВ «Яворина Бетріб», (10.11.2021 змінено назву на ТОВ «ТЕХНО БУД РІТЕЙЛ») код ЄДРПОУ 30770148 (надалі - Боржник).
Згідно п.6.1. Договору про відступлення права вимоги від 29.06.2023 № 29/06-23 року.
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання.
Тобто саме з 29 червня 2023 року, ТОВ «АТ КОМПАНІ» набуло право грошової вимоги до ТОВ «ТЕХНО БУД РІТЕЙЛ» у розмірі 2 860 000 грн.
В подальшому, 21.08.2023 між ТОВ «АТ КОМПАНІ» (далі - Первісний кредитор) та ТОВ «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» (далі - Новий кредитор) укладено Договір № 21/08-23 про відступлення права вимоги, за умовами якого, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором про надання юридичних послуг № 01/10-19 від 01.10.2019 року, укладеним між Первісним кредитором та ТОВ «Яворина Бетріб», (10.11.2021 змінено назву на ТОВ «ТЕХНО БУД РІТЕЙЛ») код ЄДРПОУ 30770148 (надалі - Боржник).
Згідно п.6.1. Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2023 №21/08-23 року.
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання.
Тобто саме з 21 серпня 2023 року, ТОВ «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» набуло право грошової вимоги до ТОВ «ТЕХНО БУД РІТЕЙЛ» у розмірі 2 860 000 грн.
За результатом розгляду заяви суд першої інстанції дійшов вважав за можливе здійснити процесуальну заміну кредитора у справі № 908/3413/21 –  ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» (код ЄДРПОУ 38049262, 03126, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 40-А з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 гри. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 29.06.2023 № 29/06-23
- ТОВ «АТ КОМПАНІ» (код ЄДРПОУ 36413493, 04111, місто Київ, вулиця Щербакова, буд. 53) з вимогами до боржника у розмірі 2 860 000 грн. на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» (код ЄДРПОУ 38544640, 03115, місто Київ, пр. Берестейський, буд. 136) на підставі Договору про відступлення права вимоги від 21.08.2023 № 21/08-23.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, доводам апеляційної скарги та оскаржуваному судовому рішенню, апеляційний господарський суд зазначає наступне. 
Нормами ч. 4 ст. 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. 
За змістом ч.ч. 1, 4  ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вичиняється у такій самій формі, що правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
Приписами статті 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Окрім цього, ч. 2 ст. 203 ЦК України визначає, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Так, заява ТОВ ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» про заміну кредитора у справі обґрунтована тим, що 29.06.2023 між ТОВ “Юридична Консалтингова Група М.К.С. (Первісний кредитор) та ТОВ “АТ КОМПАНІ” (Новий кредитор) укладено Договір № 29/06-23 про відступлення права вимоги. Відповідно до п. 1.1 Договору Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає кредитором за Договором про надання юридичних послуг № 01/10-19 від 01.10.2019, укладеного між Первісним кредитором та ТОВ “Яворина Бетріб”, код: 30770148 (10.11.2021 змінено назву на ТОВ “Техно Буд Рітейл”).
21.08.2023 між ТОВ “АТ КОМПАНІ” та ТОВ “Юридична майстерня” укладено Договір № 21/08-23 про відступлення права вимоги, за умовами якого, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором про надання юридичних послуг № 01/10-19 від 01.10.2019 року, укладеного між Первісним кредитором та ТОВ “Яворина Бетріб”, код: 30770148.
Судом встановлено, що у межах справи № 914/2161/23 про банкрутство ТОВ “КОМ ПРО ГРУП” (до перейменування ТОВ “Юридична консалтингова група М.К.С.”) Лізіним О.С. до Господарського суд Львівської області подано позов, в якому останній просив: визнати недійсним Договір від 29.06.2023 No 29/06-23 про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Юридична Консалтингова групу М.К.С. (код ЄДРПОУ: 38049262) та Товариством з обмеженою відповідальністю “АТ КОМПАНІ” (код ЄДРПОУ: 36413493); визнати недійсним Договір від 21.08.2023 No 21/08-23 про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “АТ КОМПАНІ” (код ЄДРПОУ: 36413493) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Юридична Майстерня” (код ЄДРПОУ: 38544640). 
Вказану позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що оскаржувані правочини - Договір про відступлення права вимоги від 29.06.2023 No 29/06-23, та Договір про відступлення права вимоги від 21.08.2023 No 21/08-23 є фіктивними, укладеними між пов`язаними особами виключно з метою виведення з власності боржника ТОВ “КОМ ПРО ГРУП” ліквідного активу - право вимоги у розмірі 2 860 000,00 грн. до ТОВ “Техно Буд Рітейл”. При цьому такі Договори укладалися без проведення реальної оплати, що призвело до неплатоспроможності боржника - ТОВ “КОМ ПРО ГРУП” (до перейменування ТОВ “Юридична консалтингова група М.К.С.”). Безоплатне відчуження майна ТОВ “КОМ ПРО ГРУП” ліквідного активу - права вимоги на суму 2 860 000,00 грн. до ТОВ “Техно Буд Рітейл” на користь пов`язаної юридичної особи - ТОВ “АТ КОМПАНІ” призвело до неплатоспроможності боржника та неможливості виконання грошових вимог перед кредитором - ОСОБА_1 .
Судами у справі № 914/2161/23, зокрема, Верховним Судом у постанові від 17.10.2024 (опубліковано в Єдиному реєстрі судових рішень під №122407003) встановлено, що за Договором відступлення права вимоги від 29.06.2023 №29/06-23 ТОВ "Юридична Консалтингова група М.К.С." безоплатно відступило належне останньому, а ТОВ "АТ Компані" безпідставно набуло, право вимоги перед ТОВ "Яворина Бетріб" на суму 2860000,00 грн і стало кредитором за договором про надання юридичних послуг від 01.10.2019 №01/10-19, укладеним між ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." та ТОВ "Яворина Бетріб", яке змінило найменування на ТОВ "Техно Буд Рітейл". У результаті спірний договір призвів до зменшення активів ТОВ "Юридична Консалтингова група М.К.С.".
Оспорюваний правочин вчинений 29.06.2023, тобто в межах трьох років (за 33 дні до відкриття провадження у справі про банкрутство), що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, що відповідно до приписів ст. 42 КУзПБ ставить під сумнів справедливе задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Ком Про Груп".
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.04.2024, залишеним без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.06.2024, Договір від 29.06.2023 №29/06-23 про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ "Юридична Консалтингова група М.К.С." та ТОВ "АТ Компані" було визнано недійсним на підставі норм ст. 42 КУзПБ та ст.ст. 3, 13 ЦК України, оскільки його наслідки були спрямовані на виведення активів боржника (завдання шкоди кредиторам боржника), тобто наявність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним згідно з положеннями норм ст. 42 КУзПБ знайшли своє підтвердження. 
Верховний Суд погодився з висновком господарських судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання недійсним Договору від 29.06.2023 №29/06-23, оскільки під час його укладення сторони діяли недобросовісно та без реальних наслідків щодо отримання оплати за таким договором. 
Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п. 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20).
Таким чином, відсутність відповідного права вимоги нівелює можливість його набуття покупцем. 
Адже у тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. 
За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.
Враховуючи викладене, документально не підтверджується факт переходу права вимоги від ТОВ “Юридична Консалтингова Група М.К.С." до ТОВ “АТ КОМПАНІ”, адже відповідний правочин було визнано недійсним, а згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
За таких умов, право вимоги за Договором про надання юридичних послуг від 01.10.2019 № 01/10-19 до ТОВ “Техно Буд Рітейл” у сумі 2 860 000,00 грн продовжує належати первинному кредитору ТОВ “КОМ ПРО ГРУП” (попередня назва ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.»).
Наведене виключає можливість передачі відповідного права вимоги від ТОВ “АТ КОМПАНІ” до ТОВ “Юридична майстерня” за договором від 21.08.2023 №21/08-23, адже фактично ТОВ “АТ КОМПАНІ” такого не набуло.
Тобто заміни кредитора у зобов`язанні в матеріальному правовідношенні не відбулося й у суду першої інстанції були відсутні підстави здійснювати процесуальне правонаступництво кредитора ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» у справі № 908/3413/21, яке не відбулось.
Отже, заявником не доведено належними та допустимими доказами факт відступлення права вимоги ТОВ «Юридична Консалтингова Група М.К.С.» за Договором про надання юридичних послуг № 01/10-19 від 01.10.2019, відтак, у задоволенні заяви ТОВ «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» про заміну кредитора належало відмовити за її безпідставністю.
Слід зауважити, що принцип справедливості судового розгляду в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.
Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A № 140, с. 29, п. 46).
Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 03.07.2014, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18.07.2006, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21.04.2011).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За приписами ч. 2 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Наведеним вище підтверджується, що ухвалу від 24.01.2024 прийнято за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, в результаті неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, що вказує на наявність достатніх підстав для скасування оскаржуваної ухвали та виключає необхідність дослідження та надання оцінки решті доводів апеляційної скарги.
З урахуванням фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість доводів та вимог апеляційної скарги, а тому ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21 належить скасувати та прийняти нове судове рішення – про відмову у задоволенні заяви про заміну кредитора.
Частиною 14 статті 129 ГПК України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи результат вирішення заяви ТОВ “Юридична майстерня” та розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору за її подання належить стягнути з першого на користь скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.01.2024 у справі № 908/3413/21 скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» про заміну кредитора - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА МАЙСТЕРНЯ» (03115, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 136, код ЄДРПОУ 38544640) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 422,40 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 02.12.2024 

Головуючий суддя                                                                      В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                           Ю.Б. Парусніков 

Суддя                                                                                           А.Є. Чередко