УХВАЛА
 
03 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 495/3950/22
провадження № 61-15108ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу Служби безпеки України на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2023 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року у справі 
за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Служби безпеки України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, незаконно прийнятим рішенням суду, а також про відшкодування суми, сплаченої у зв`язку з наданням юридичної допомоги, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до держави Україна в особі Служби безпеки України, у якому просила стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на її користь 42 250,00 грн у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, та незаконним рішенням суду, 5 000,00 грн сплачених нею за надання юридичної (правової) допомоги у справі про адміністративне правопорушення № 495/7648/21 та 10 000,00 грн витрат 
на професійну правничу допомогу в цій справі. 
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 22 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів 
з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України 
на користь  ОСОБА_1  у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, та незаконним рішенням суду 12 405,00 грн.
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів 
з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України 
на користь  ОСОБА_1  5 000,00 грн у рахунок на відшкодування суми, сплаченої у зв`язку з наданням юридичної (правової) допомоги у справі про адміністративне правопорушення № 495/7648/21.
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів 
з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України 
на користь  ОСОБА_1   витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.  
 
У решті позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 
2023 року змінено в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу.
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів 
з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, 
та незаконним рішенням суду в сумі 43 550,00 грн.
 
Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів 
з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.
 
У решті рішення залишено без змін.
 
12 листопада 2024 року Служба безпеки України, через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2023 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року в цій справі, 
в якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року і ухвалити нове рішення 
про відмову в задоволенні позову.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. 
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 
на 2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.
Предметом спору у цій справі є відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, незаконно прийнятим рішенням суду в розмірі 42 250,00, а також 
про відшкодування суми, сплаченої у зв`язку з наданням юридичної допомоги 
в загальному розмірі 15 000,00 грн, тобто ціна позову становить 57 250,00 грн.
 
Отже, зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(3 028,00 грн х 250 =757 000,00 грн).
 
Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа 
не підлягає касаційному оскарженню.
 
У касаційній скарзі заявника відсутні посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, 
які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України, є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Оскільки представник заявника оскаржив судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
За наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна 
в особі Служби безпеки України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, незаконно прийнятим рішенням суду, а також про відшкодування суми, сплаченої 
у зв`язку з поданням юридичної допомоги, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська