КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 361/5461/24
провадження № 33/824/4353/2024 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 вересня 2024 року                                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Халепчук Д. С. 
 
розглянувши у відкритому  судовому  засіданні  апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року у складі судді Сіренко Н. С., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за  ст. 124 КУпАП, - 
 
встановив:
 
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративно правопорушення. 
13.08.2024  Військова частина НОМЕР_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним в порушенні п. 12.1 ПДР та притягнути до відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Одночасно  подав  клопотання  про поновлення  строку на  апеляційне  оскарження, яке обґрунтовано тим,  що  транспортний засіб Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_2 , який отримав  механічні  пошкодження  в даній  ДТП,  належить військовій частині НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_1 , як потерпіла  сторона,  не була повідомлення про судове засідання. Про наявність судового рішення у даній справі їй стало відомо лише 06.08.2024. 
Доводи апеляційної скарги  мотивовано тим, що  водій  ОСОБА_1   під час керування  транспортним засобом  знав, що  дорожнє покриття мокре і повинен був виконати п. 12.1. та п. 1.10. Правил дорожнього руху і рухатись із швидкістю необхідною для безпечної зупинки транспортного засобу.
 Висновки суду  першої інстанції   про те, що  ОСОБА_1 не мав  технічної  можливості  уникнути  даної ДТП, зокрема і з причин  того,  що  було  мокре   дорожнє покриття, не  відповідають   вимогам ПДР,  оскільки  водій зобов`язаний був врахувати  під  час руху стан  дорожнього  покриття. 
Вважає, що  суд  першої інстанції неправильно  застосував норми матеріального  права. 
Не  погоджується  з висновком   експерта №038-24 за результатами  дослідження  обставин  та механізму дорожньо-транспортної  пригоди за  матеріалами  справи  про адміністративне  правопорушення №361/5461/2024,  складеним  26  червня  2024 року   судовим  експертом  Григор`євим О. І. , який вихідні  дані  отримав виключно  із  додаткових пояснень ОСОБА_1 , наданих адвокату  19.06.2024.
В поясненнях,  які надав ОСОБА_1 після  ДТП,  він  не  вказав, що  колеса його  транспортного засобу   заблоковано,  хоча це  важлива інформація, яка з`явилась через 20 днів. Ні в схемі ДТП, ні в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що  колеса транспортного засобу  були заблоковані.
Крім того, експерт при наданні висновків вважав доведеною інформацію, що колеса автомобіля Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_2 ,  під час екстреного гальмування були заблоковані. Експерт не тільки не здійснив огляд автомобіля під час проведення експертизи, а навіть на звертався до військової частини з відповідним запитом на проведення необхідних досліджень.
Заявляє,  що  колеса транспортного засобу Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_2 ,  не були заблоковані ні під час ДТП, ні після ДТП. Висновки експерта базувались на хибних вихідних даних, які він не перевірив, а тому висновки експерта про те, що ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути даної ДТП, зокрема і внаслідок блокування коліс, є хибними.
Також в експертизі зазначено, що експерт при наданні висновку, як вихідною інформацією,   керувався тим, що назустріч водію ОСОБА_1 виїхав мотоцикл і він був змушений застосувати екстрене гальмування для уникнення зіткнення. 
Із матеріалів справи вбачається,  що  інформацію  про  наявність   мотоцикла  надано  самим  ОСОБА_1   і жодними іншими  доказами  вона  не  підтверджена. 
Враховуючи те, що факт наявності мотоцикла на смузі руху ОСОБА_1 є недоведеним, то є очевидним, що   висновок експерта базувався на хибних вихідних даних, які він не перевірив, а отже і висновки експерта про те, що  ОСОБА_1 не  мав  технічної можливості уникнути  даної ДТП внаслідок  екстреного  гальмування для запобігання  зіткнення  із мотоциклом  є хибними.
Крім того, в схемі ДТП, яка підписана  ОСОБА_1 без зауважень,  не вказано про сліди екстреного гальмування. 
Враховуючи наведене, вважає,  що  постанова суду першої  інстанції  винесена  із неповним з`ясуванням обставин,  що  мають  значення  для справи,  недоведеністю  обставин, що  мають  значення  для справи,  які суд першої інстанції  визнав встановленими та неправильним застосуванням  норм  матеріального  права. 
В судовому засіданні представник   Військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2   підтримав клопотання  про  поновлення  строку  на  апеляційне  оскарження  та подану  ним апеляційну скаргу, які просив задовольнити з наведених вище  підстав. 
Захисник ОСОБА_1 - адвокат   Маляренко  С. В.  просив  відмовити  в задоволенні  апеляційної скарги,   постанову  суду  першої інстанції  залишити без змін. 
Клопотання  про  поновлення  строку  на  апеляційне  оскарження  підлягає  задоволенню з таких підстав.
Встановлено,  що  Військова  частина  НОМЕР_1 , яка є потерпілою стороною в даній  ДТП,  не  повідомлялася про розгляд  справи  в суді першої інстанції.  Про зміст оскаржуваної ухвали остання  дізналась  06 серпня  2024 року, після  ознайомлення   її представника з матеріалами справи. 
З огляду  на  викладене,  з метою забезпечення доступу до правосуддя та  права на апеляційне оскарження,  апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити Військовій частині  НОМЕР_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні  в матеріалах справи докази та переглянувши відеозапис, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з огляду на  таке. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до  ст. 251  КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Закриваючи провадження  у справі   про притягнення  ОСОБА_1  до  адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП  за  відсутністю  в його   діях  складу  адміністративного правопорушення,  суд  першої  інстанції виходив  з того,  що наявні  в матеріалах справи  докази, а саме  протокол   про адміністративне  правопорушення, схема місця ДТП  (  з якої вбачається,  що  стан  покриття проїзної частини - мокре),  не  доводять  поза  розумним сумнівом  факту  порушення  ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР.  При цьому  судом першої інстанції взято  до уваги висновок експерта №038-24 за результатами  дослідження  обставин  та механізму дорожньо-транспортної  пригоди за  матеріалами  справи  про адміністративне  правопорушення №361/5461/2024,  складеним  26  червня  2024 року   судовим  експертом  Григор`євим О. І .
Суд  апеляційної  інстанції  погоджується з висновком  суду першої інстанції  щодо  недоведеності вини  ОСОБА_1 в даній ДТП  з таких підстав. 
Відповідно  до  змісту  протоколу  про адміністративне  правопорушення  серії  ААД  №633989 від 30 травня 2024  року,  водій ОСОБА_1 ,   30 травня 2024  року о  08.45 год.,  на  а/д М01 "Київ-Чернігів" 20км +500м, керував ТЗ   Mitsubishi L200, днз НОМЕР_3 ,  не  вибрав  в установлених  межах  безпечної  швидкості руху,  не  урахував  стан  проїзної частини,  в результаті чого  скоїв наїзд  на  металевий  колесовідбійник, що призвело  до  пошкодження   електроопори, чим порушив  вимоги п. 12.1 ПДР, за  що передбачена  відповідальність  за  ст. 124 КУпАП. Внаслідок  даної події автомобіль отримав  механічні  пошкодження. 
До  протоколу  долучено  схему   ДТП , яке містить  визначення  стан  покриття проїзної частини як мокре. 
Відповідно  до  письмових пояснень водія  ОСОБА_1 ,  наданих ним  30.05.2024,  він  рухаючись  по  дорозі   М01 "Київ-Чернігів" - Нові Яриловичи 20км +500м, з`їзд  на  ЖК  Скандія,  при повороті  на даний з`їзд побачив    перешкоду  у вигляді  мотоцикліста, який виїжджав з даного  виїзду  йому назустріч у його  полосі. Застосував екстрене гальмування  для уникнення  зіткнення  з даним мотоциклом. Нажаль зранку  була сильна  злива,  асфальт був сильно  мокрим,   машина  не  змогла вчасно  зупинитись, що призвело  до  зіткнення  з відбійником.  Пересування  здійснював  на  транспортному  засобі  військової частини НОМЕР_1 .   
Відсутність належних  доказів  того, що  назустріч водію ОСОБА_1 виїхав мотоцикл і він був змушений застосувати екстрене гальмування для уникнення зіткнення,  висновку суду  першої інстанції  не  спростовує. 
За версією водія  ОСОБА_1 , виїзд  за  межі  смугу  руху   був обумовлений  екстреним гальмуванням  з метою уникнення   лобового  зіткнення  з мотоциклом, який  при заїзді  на  територію  ЖК  "Скандія" він  виявив на  своїй смузі  руху  на  відстані  20-25 м, через що   автомобіль з заблокованими колесами  винесло  на  зустрічну  сторону  і відбувся  наїзд на відбійник. 
Належних та достатніх доказів на  неспроможність вказаної версії з технічної точки зору, а  також на  підтвердження  того,  що     водій ОСОБА_4 мав   технічну  можливість   уникнути зіткнення  шляхом  своєчасного  застосування  гальмування  керованого ним автомобіля з моменту виявлення  небезпеки матеріали справи  не  містять. 
З  огляду  на  відсутність  належних  та достатніх доказів  того,  що водій ОСОБА_1   під час свого  руху не здійснював  контроль за  дорожньою  обстановкою чи вибором   швидкості руху,  яка б не  відповідала   встановленим межам,  що призвело  до виїзду автомобіля  за   межі  смугу  руху,  суд першої  інстанції  дійшов  правильного  висновку про  недоведеність  вини  ОСОБА_1   у вчиненні даної ДТП. 
Згідно  зі  ст. 62 Конституції  України  обвинувачення  не може ґрунтуватися на  доказах,  одержаних незаконним шляхом, а також  на  припущеннях.  Усі сумніви щодо доведеності  вини особи тлумачаться на  її користь.
Є необґрунтованими  доводи апеляційної скарги що колеса автомобіля Mitsubishi L200, номерний знак НОМЕР_2 , не були заблоковані і  вказана   обставина  могла бути підтверджена під  час  здійснення експертом  огляду   вказаного  транспортного  засобу, чого  зроблено  не було. 
Як вбачається  з письмових пояснень  ОСОБА_4 ,   доводи останнього  не ґрунтувались  на  тому, що  причиною ДТП  слугувало  блокування  коліс, які і після ДТП залишились в заблокованому стані.  Останній  лише пояснював, що  блокування  коліс виникло  саме  під  час здійснення   екстреного  гальмування. 
Так, ОСОБА_4  зазначив про  те, що  причиною  ДТП   став мотоцикліст, який при здійсненні повороту  виїхав йому назустріч та створив аварійну ситуацію. З огляду  на  те, що  асфальт був мокрим,   автомобіль з  заблокованими колесами (оскільки  гальмував)  винесло на  зустрічну сторону  і там відбувся наїзд на відбійник.   
Жодних доказів,  які б  спростовували  дану  версію  подій  матеріали справи не  містять. 
Наявні  в матеріалах справи   докази  в своїй сукупності не доводять вину    ОСОБА_1   у вчиненні даного адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом.  
Відповідно  до висновку   експерта №038-24 за результатами  дослідження  обставин  та механізму дорожньо-транспортної  пригоди за  матеріалами  справи  про адміністративне  правопорушення №361/5461/2024,  складеного   26  червня  2024 року   судовим  експертом  Григор`євим О. І. на підставі заяви   адвоката  Маляренка  С.В.: 
1. В даній  дорожній  обстановці водій  автомобіля Mitsubishi L200, днз НОМЕР_3 ,  ОСОБА_1   під час свого  руху  повинен  був діяти відповідно до  загальних  вимог  Правил  дорожнього  руху щодо  вибору  швидкісного  режиму та розташування   автомобіля  на  дорозі,  а з моменту об`єктивного  виявлення   небезпеки для руху  з технічної  точки зору  повинен  був діяти відповідно  до   вимог  п 12. 3  Правил  дорожнього  руху. 
2. В даній  дорожній обстановці водій  автомобіля Mitsubishi L200, днз НОМЕР_3 ,  ОСОБА_1 , виходячи   з матеріалів справи та викладених в ній пояснень,  не  мав технічної можливості  своїми односторонніми  діями  уникнути  даної ДТП з причин, викладених  в дослідницькій частині.
3.   В даній  дорожній обстановці в діях водія  автомобіля Mitsubishi L200, днз НОМЕР_3 ,  ОСОБА_1   невідповідності вимогам  п. 12.3  ПДР,    а також  вимогам  п.12.1 цих Правил, з технічної  точки зору  не  вбачається,  а отже  його   дії не перебували 
Оцінивши зібрані  по  справі докази в їх сукупності,  суд  дійшов висновку, що  в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та наслідками. 
Таким чином, настання наслідків ДТП у вигляді пошкодження транспортного засобу мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху ПДР, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.
Оцінивши надані  суду докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов  обґрунтованого висновку про недоведеність порушення  водієм  ОСОБА_1 правил  дорожнього  руху що  є  підставою для   закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно  п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд
постановив:
 
Поновити Військовій частині НОМЕР_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1   залишити без задоволення. 
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2024 року залишити без змін. 
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 Г. М. Кирилюк