КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/13728/2024             
                                      
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                    Справа № 362/1469/24
 
02 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича  на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 29 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Ковбеля М.М. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
У лютому 2024 року представник Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області  з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що Між АТ "Перший український міжнародний банк"та ОСОБА_1 30.11.2018 року булои укладено кредитний договор № 2001184902701 на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 22000 грн., який пізніше було збільшено до 45500 грн.
Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.01.2024 року складає 68110,04 (шістдесят вісім тисяч сто десять гривень 04 копійки) грн., з яких: 41212,88 грн. - заборгованість за кредитом; 26897,16 грн. - заборгованість процентами.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 68110,04 грн.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2024 року позовні вимоги - задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 68110,04 гривень.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 24 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Калінін Сергій Костянтинович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. 
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що рішення суду першрї інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процессуального права. 
Зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідачка зазначала про здійснені нею платежі, посилаючись на розрахунки заборгованості, які були надані позивачем, тобто, у розрахунках заборгованості, які були долучені позивачем містилась інформація про здійсненні позичальницею платежі.
Вказує на те, що позивач разом з позовом надав довідку про збільшення кредитного ліміту, відповідно до якої, максимальний розмір кредитного ліміту відповідачки становив 45500, грн., та згідно розрахунку заборгованості, який було надано позивачем, відповідачка сплатила за тілом кредиту - 74091,85 грн. (сімдесят чотири тисячі дев`яносто одна) гривня 85 копійок, а тому на думку апелянта можна дійти висновку, що відповідачкою було переплачено заборгованість за кредитним лімітом, а тому відсутні підстави стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зазначає, що позивачем не було надано доказів відкриття поточного рахунку на ім`я відповідача та отримання відповідачкою кредитної карти. 
Окрім того, звертає увагу на те, що банком було надано до матеріалів позову Публічну пропозицію пат «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Додаток №2 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб Умови надання та обслуговування «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» та «Автоматичного овердрафту», Графік платежів, обчислення загальної вартості та реальної річної процентної ставки за користування лімітом Овердрафту, Умови надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок.
Проте, всі вищезазначені документи не місять підпису позичальника, що дає підстави вважати, що з вказаними документами, позичальниця не була ознайомлена.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30 листопада 2018 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви № 2001184902701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), підписанням якої відповідач підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО фізичних осіб, розміщену на сайті АТ «ПУМБ» (pumb.ua) в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх), погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладенням договору страхування, підписанням заяви підтримує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.
У заяві про приєднання до ДКБО фізичних осіб зазначено, що відповідач просив банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 22 000 грн; розмір реальної річної процентної ставки складає 47,88 %; розрахунковою та платіжною датою є 30 число кожного місяця; строк дії кредитного ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО (а. с. 19).
30 листопада 2018 року ОСОБА_2 також був підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що позичальнику відкрито кредитну лінію шляхом перерахунку коштів на картку суми споживчого кредиту. Сума/ліміт споживчого кредиту 22 000 грн зі строком користування споживчим кредитом 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін. Цільове призначення - загальні споживчі цілі, в тому числі за договором страхування. Розмір стандартної процентної ставки за користування споживчим кредитом 47,88 % річних. В разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка 62 % річних: з 1 (першого) дня виникнення простроченої заборгованості на суму залишку заборгованості за кредитом, комісія за проведення обов`язкового платежу, внесеного після настання платіжної дати 100 грн (а. с. 20).
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001184902701 від 30 листопада 2018 року 03 червня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 26 800,00 грн., 13 серпня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 31 600,00 грн., 11 грудня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 36 400,00 грн., 04 червня 2020 року кредитний ліміт було збільшено до 39 900,00 грн., 15 жовтня 2020 року кредитний ліміт було збільшено до 43 400,00 грн.,  18 лютого 2021 року кредитний ліміт було збільшено до 45 500,00 грн.  
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01 січня 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 68110,04 (шістдесят вісім тисяч сто десять гривень 04 копійки) грн., з яких: 41212,88 грн. - заборгованість за кредитом; 26897,16 грн. - заборгованість процентами.
02 січня 2024 року АТ «ПУМБ» надіслано відповідачу письмову вимогу (повідомлення) про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення (а. с. 50).
Відповідно підпункту 4.3.6.4 пункту 4.3 частини 4 розділу ІІ ДКБО, який є публічною частиною договору, до якого приєднався позивач, підписавши заяву на приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору, сторони дійшли згоди, що банк (відповідач) має право змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого кредитного ліміту або закрити кредитний ліміт взагалі за умови інформування клієнта (позивача) шляхом направлення SMS-повідомлення на номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру кредитного ліміту банк повідомляє клієнту новий розмір кредитного ліміту. У разі незгоди клієнта із зміненим розміром кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19 розділу ІІ цього договору, клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною кредитного ліміту та/або здійснив першу платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення банку, згода клієнта зі зміною умов договору вважається підтвердженою.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Судом встановлено, що станом на 01 січня 2024 року відповідач має заборгованість у розмірі 68110,04 (шістдесят вісім тисяч сто десять гривень 04 копійки) грн., з яких: 41212,88 грн. - заборгованість за кредитом; 26897,16 грн. - заборгованість процентами.
На підтвердження своїх позовних вимог позивачем також було надано випискою по особовому рахунку відповідача.
У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Таким чином, виписка з особового рахунку відповідача є належним та допустимим доказом щодо надання кредитних коштів, з якої вбачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за кредитом.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, власного контррозрахунку не надано.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши,що банк у письмовій формі,а саме у заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб,  підписаній відповідачем, надав їй, як позичальнику, у повному обсязі всю необхідну інформацію, кредитний договір містить усі умови, передбачені положеннями Закону України «Про споживче кредитування», сторони узгодили всі істотні умови договору, тобто: суму кредиту, дату його видачі, умови повернення, нарахування та сплати відсотків, розмір нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості та її сплати, строк дії договору, орієнтовна загальна вартість кредиту, тощо. ОСОБА_1 особистим підписом засвідчила, що вона погодилась на отримання кредит саме на умовах, що визначені договором, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними, суд першої інстанції, взявши до уваги наведені обставини, а також те, що відповідач порушив умови договору, не погашала щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів, допустила заборгованість щодо повернення кредиту, дійшов законного та обґрунтованого висновку про підставність позову банку та задовольнив його.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що у відзиві на позовну заяву відповідачка зазначала про здійснені нею платежі, посилаючись на розрахунки заборгованості, які були надані позивачем,  тобто, у розрахунках заборгованості, які були долучені позивачем містилась інформація про здійсненні позичальницею платежі, колегія суддів відхиляє, оскільки, як вбачається  з надаї виписки по по особовому рахунку всі платежі, які вносила відповідач на погашення заборгованості юули враховані позивачем. 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивачем не було надано доказів відкриття поточного рахунку на ім`я відповідача та отримання відповідачкою кредитної карти, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у відзиві на позовну заяву і в апеляційній скарзі відповідач визнає, що вносила кошти на погашення існуючої заборгованості, що в свою чергу свідчить, що між сторонами були договірні відносини.
За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що рішення  Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 29 травня 2024 року ухвалено з дотриманням норм  матеріального  та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
                                    п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича  залишити без задоволення.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 29 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

 Головуючий:                                              Судді: