П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 р. Категорія: 106000000	м. Одеса	Справа № 420/22958/24	
Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,
час і місце ухвалення: письмове провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (далі в/ч НОМЕР_2 ), у якому просив суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування йому - ОСОБА_1 , додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” в повному обсязі за лютий 2022 року; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому - ОСОБА_1 , додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за лютий місяць 2022 року з розрахунку 30 000 щомісячно з урахуванням виплачених сум; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому - ОСОБА_1 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 24.02.2022 року по день фактичної виплати, мотивуючи його тим, що проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_2 та наказом від 06.06.2024 року виключено зі списків особового складу частини, у зв`язку зі звільненням. Позивач зазначив, що протиправність дій відповідача полягає у тому, що під час проходження служби, у лютому 2022 року йому виплачена додаткова винагорода з урахуванням пропорційності часу, а саме за 5 днів. 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі Постанова № 168), яка застосовується з 24.02.2022 року, передбачена виплата військовослужбовцям Державної прикордонної служби додаткової винагороди у розмірі 30    000 грн, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії - збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди. Позивач вважає, що має право на додаткову винагороду за лютий 2022 року у розмірі 30 000 грн. без урахування пропорційності часу, у зв`язку з чим 18.06.2024 року звернувся до відповідача із заявою про виплату належного йому грошового забезпечення, у задоволенні якої листом від 14.07.2024 № 09/Г-8723/6228 відмовлено. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати додаткової винагороди 30 000 грн. за лютий 2022 року не в повному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у позові відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що протиправність дій відповідача полягає у тому, що під час проходження служби, у лютому 2022 року йому виплачена додаткова винагорода з урахуванням пропорційності часу, а саме за 5 днів. Позивач вважає, що має право на додаткову винагороду за лютий 2022 року у розмірі 30 000 грн. без урахування пропорційності часу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 . 
Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 06.06.2024 року № 394-ос позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за п.п. “г” (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), у зв`язку з перебуванням на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Також, наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 06.06.2024 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Сторонами не заперечується, що позивачу за лютий 2022 року виплачено додаткову винагороду на виконання Постанови № 168 за 5 днів служби пропорційно в розрахунку на місяць (з 24.02.2022 по 28.02.2022). 
ОСОБА_1 18.06.2024 року звернувся до відповідача з заявою, у якій просив здійснити виплату додаткової винагороди за лютий 2022 року у повному розмірі.
За результатом розгляду заяви листом начальника в/ч НОМЕР_2 від 14.07.2024 № 09/Г-8723/6228 повідомлено заявника про відсутність підстав для застосування положень Постанови № 168 до моменту введення воєнного стану, тобто у період з 01.02.2022 по 23.02.2022.
Таким чином, дослідженню підлягає питання наявності у військовослужбовців Державної прикордонної служби права на виплату у лютому 2022 року додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн, з урахуванням введення на території України воєнного стану 24.02.2022 року. 
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн, оскільки за лютий 2022 року додаткова винагорода нарахована та виплачена позивачу за фактично відпрацьований період – 5днів.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).
Згідно ч.1-2 ст.2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Відповідно до п.2,3 постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 року № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі Закон № 2011-XII).
Відповідно до ст.1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану” у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє по сьогодні. 
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” КМУ прийнято Постанову №168.
Пунктом 1 постанови № 168 (в редакції від 28.02.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п.5 постанови № 168 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.
Таким чином, у зв`язку з прийняттям КМУ постанови № 168, військовослужбовці Державної прикордонної служби мали право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30    000 грн з 24.02.2022 року.
Пункт перший постанови № 168 неодноразово змінювався, зокрема, постановою КМУ від 07.08.2022 № 793 “Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168” (далі постанова № 793), якою визначено в абзаці першому слова і цифри “додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно” замінити словами і цифрами “додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць”.
Постанова №793 набрала чинності 19.07.2022 року, однак в пункті 2 постанови № 793 передбачено, що цей нормативно-правовий акт застосовуються з 24 лютого 2022 року.
Отже, в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№ 168 і № 793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24.02.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Виходячи з встановленого принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України, зміни, внесені постановою №793, мають застосуватись у спірних правовідносинах з 19.07.2022.
Проте Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі № 260/3564/22 зазначила, що зміст внесених  постановою № 793  змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди “до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць” замість “ 30 000 гривень щомісячно” не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом “пропорційність” із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Отже, ВП ВС дійшла висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних відносин не змінюють обсягу права на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн на місяць, передбаченому постановою № 168 у первинній редакції.
Верховний Суд у постанові від 11.04.2024 у справі № 440/6106/22 зазначив про помилковість висновків судів попередніх інстанцій про те, що позивач набула право на отримання додаткової винагороди поліцейським у період дії воєнного стану у розмірі 30 000 грн щомісячно під час проходження служби у лютому та березні 2022 року згідно Постанови № 168, з огляду на те, що суди не застосували до спірних правовідносин Постанову № 168 у редакції постанови № 793, яка встановлює інші умови виплати додаткової винагороди у період дії воєнного стану (розмір винагороди до 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць). 
У справі № 440/6106/22 Верховний Суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду, встановлену Постановою № 168, за фактично відпрацьований час у період з 24 лютого по 28 лютого 2022 року, а саме 5 днів. 
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.  
Враховуючи правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн, оскільки за лютий 2022 року додаткова винагорода нарахована та виплачена позивачу за фактично відпрацьований період – 5днів.
Отже, відсутні підстави для зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду за лютий 2022 року у розмірі 30 000 грн та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року по справі № 420/22958/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

           Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
           Судді	  	С.Д. Домусчі    О.І. Шляхтицький