11.11.24
22-ц/812/1652/24
Провадження №22-ц/812/1652/24

П О С Т А Н О В А
іменем України

11 листопада 2024 року м. Миколаїв
справа № 490/9413/23
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лівінського І.В.,
суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської Н.О.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи  
апеляційну скаргу
Моторного (транспортного) страхового бюро України
на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене 09 вересня 2024 року під головуванням судді Черенкової Н.П., в приміщенні цього ж суду, повний текст судового рішення складений цього ж числа у цивільній справі
за позовом
Моторного (транспортного) страхового бюро України до  ОСОБА_1  про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви
У вересні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось із позовом до  ОСОБА_1  про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.
Позивач зазначав, що 10 липня 2021 року, в м. Миколаєві по вул. Шнеєрсона ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг, не врахував дорожню обстановку, не надав переваги в русі та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Згідно відомостей Централізованої бази даних МТСБУ на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. 
06 серпня 2021 року власник пошкодженого автомобіля «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог статті 35 Закону №1961-IV звернулась до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було долучено копію полісу ОСЦПВ №АР/5180811 з терміном дії з 02 лютого 2021року по 01 лютого 2022 року.
Згідно з висновками звіту №192-21 від 06 серпня 2021 року вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власнику транспортного засобу «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_2 , дорівнює вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу і величини втрати товарної вартості і становить 75 329,86 грн з ПДВ. Вартість такого дослідження, щодо встановлення вартості відновлювального ремонту та визначення розміру збитків становила 1300,00 грн. 
Зазначає, що відповідачу надсилались листи-претензії щодо компенсації витрат у добровільному порядку, однак вони залишились без виконання.
Зазначена шкода, потерпілій особі особисто винуватцем ДТП відшкодована не була.
У зв`язку із настанням події, передбаченої п.п. «а» пункту 41.1 статті 41  Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), МТСБУ здійснило регламенту виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 67267,30 грн та 8062,56 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1106938 від 15 листопада 2021 року та № 1108361 від 17 грудня 2021 року. Тобто, загальний розмір здійсненної МТСБУ регламентної виплати на користь потерпілої особи становив 75 329,86 грн.
Посилаючись на те, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, позивач просив суд стягнути в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат, а саме 75 329,86 грн - регламентна виплата МТСБУ, 1300 грн - витрати пов`язані зі встановлення вартості відновлювального ремонту та витрати на судовий збір у сумі 2 684 грн. 

Правом відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 не скористався.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 вересня 2024 року позов МТСБУ до  ОСОБА_1  про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задоволено частково. Постановлено стягнути з  ОСОБА_1  на користь МТСБУ 75 329,86 грн у якості відшкодування шкоди в порядку регресу та суму сплаченого судового збору в розмірі 2 638,47 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-IV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13. Положення пунктів 34.2, 34.4. статті 34, пункту 40.3. статті 40 вказаного Закону, які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інші норми цього Закону не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб. Крім того, як вбачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ.
Нормами вказаного Закону, а саме пунктом 34.3, передбачено лише обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) в разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або юридичну особу, у штаті якої аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено.
Цивільним кодексом України та Законом №1961-IV, передбачено стягнення в порядку регресу з винної особи лише суми виплаченого відшкодування, але не витрат, пов`язаних із встановленням вартості відновлювального ремонту.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат в розмірі 1300 грн, що пов`язані із встановленням вартості відновлювального ремонту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник позивача МТСБУ - адвокат Висоцька Х.О., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, на неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просила скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту у розмірі 1300 грн. та постановити нове, яким задовольнити таку позовну вимогу.

Узагальненні доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції були неповно досліджені обставини справи, численні належні докази, зміст яких узгоджений між собою, були залишені поза увагою суду.
Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону №1961-IV МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку встановленому уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Після звернення потерпілої особи було відкрито регресну справу, в межах якої і приймалося рішення про здійснення регламентної виплати внаслідок настання страхового випадку. Так як в штаті МТСБУ немає експертів, уповноважених на проведення автотоварознавчого дослідження, тому користуючись своїм правом МТСБУ в межах наявного договору доручення між МТСБУ та суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 звернулося із заявою про проведення відповідного огляду та оцінки до уповноваженої особи. Внаслідок огляду та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 192-21 від 06 серпня 2021 року.
Матеріалами справи підтверджено проведення ФОП ОСОБА_2 на замовлення МТСБУ автотоварознавчого дослідження автомобіля «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2 та оплату МТСБУ послуг оцінювача.
Суд частково задовольняючи позовні вимоги враховує зміст Звіту № 192-21 від 06 серпня 2021 року, підтверджуючи цим необхідність проведення такого дослідження, однак вважає, що оплата замовлення проведення такого дослідження та складання звіту за його результатами не підлягає стягненню із заподіювача шкоди.
Суд залишив поза увагою те, що МТСБУ у своїй позовній заяві вказувало, що такі витрати не входять до розміру регламентної виплати, однак є збитками в розумінні статті 22 ЦК України і підлягають стягненню із заподіювача. Частиною другою статті 22 ЦК України встановлено, що до збитків належать, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Апелянт зазначає, що саме проведення огляду та автотоварознавчого дослідження є єдино можливим способом встановлення розміру оціненої шкоди, яка може бути відшкодована потерпілій особі. Без проведення таких дій, здійснення регламентної виплати по шкоді, пов`язаній з пошкодженням транспортного засобу є неможливим. При цьому Законом не покладено на МТСБУ обов`язок мати в своєму штаті експерта -оцінювача. Витрати понесені МТСБУ були зумовлені саме ДТП, винуватцем якої є відповідач, який самостійно не відшкодував шкоду потерпілій особі і яка змушена була звертатись до позивача із заявою про відшкодування такої шкоди.

Узагальненні доводи інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом, від відповідача до апеляційного суду не надійшов.

2. Мотивувальна частина
Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України та враховуючи, що рішення суду постановлене у справі з ціною позову, яка є меншою ніж тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи. 
Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, оскільки рішення у цій справі ухвалене за відсутності учасників справи, повне судове рішення складене 11 листопада 2024 року, датою ухвалення рішення є 11 листопада 2024 року.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи 
Судом встановлено, що 10 липня 2021 року о 20 годині 05 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo Sens», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Миколаєві, по вул. Шнеєрсона та при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з рухаючим по головній дорозі по вул. Потьомкінській транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитків, а громадянка ОСОБА_4 , яка була пасажиром у транспортному засобі «Honda Civic» отримала тілесні ушкодження. 
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2021 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.6). 
Постанова набрала законної сили 26 жовтня 2021 року.
Станом на 10 липня 2021 року відповідальність відповідача, власника транспортного засобу марки «ЗАЗ Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була.
Транспортний засіб «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.28).
Цивільно-правова відповідальність  ОСОБА_4 , на транспортний засіб «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_2 , на час ДТП була застрахована за полісом №АР/5180811 АТ «ПРОСТО-страхування», строк дії якого з 02 лютого 2021 року по 01 лютого 2022 року включно (а.с.11 зворот).
12 липня 2021 року  ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП (а.с.10). 
06 серпня 2021 року ОСОБА_4 звернулась до МТСБУ з заявою про здійснення регламентної виплати з відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно звіту № 192-21 від 06 серпня 2021 року про незалежну оцінку майна вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату ДТП 10 липня 2021 року, становить 75 329,86 грн з урахуванням ПДВ в запчастинах.
Згідно платіжної інструкції № 1103011 від 30 серпня 2021 року МТСБУ сплатило ФОП ОСОБА_2 1300 грн за послуги аваркома (експерта) по складанню звіту про оцінку колісного транспортного засобу (а.с.33).
Наказами МТСБУ №3.1/8690 від 12 листопада 2021 року та №3.1/9916 від 13 грудня 2021 року відповідно до статті 41 Закону №1961-IV прийнято рішення про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП,  ОСОБА_4  з фонду захисту потерпілих у сумі 67 267,30 грн та 8 062,56 грн (а.с.34,40)
Відповідно до платіжних інструкцій № 1106938 від 15 листопада 2021 року та № 1108361 від 17 грудня 2021 року, страхове відшкодування в розмірі 67 267,30 грн та 8 062,56 грн позивачем було перераховано на рахунок ОСОБА_4 (а.с.35,41)
19 червня 2023 року позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу ОСОБА_1 лист з вимогою добровільної компенсації понесених МТСБУ витрат у розмірі 76 629,86 грн.
Вказаний лист залишився без реагування.

Позиція апеляційного суду
Враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги МТСБУ, апеляційний суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення лише в частині відмови у задоволенні позову про стягнення витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту у розмірі 1300 грн, в іншій частині - оскаржуване рішення не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 3 Закону №1961-IV встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV).
Статтею 21 вищевказаного Закону встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №1961-IV при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону №1961-IV ).
Згідно зі статтею 38 Закону №1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2021 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 липня 2021 року.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно пункту41.1 статті 41 Закону №1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт а).
Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону №1961-IV МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Згідно з пунктом 3 Порядку залучення МТСБУ аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ або за дорученням.

Пунктом 41.4 статті 41 Закону №1961-IV встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Отже обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання указаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої винною у ДТП особою.
Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 1 статті 22 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина третя статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що на підставі доручення замовника МТСБУ від 16 липня 2021 року, оцінювачем ФОП ОСОБА_2 складено звіт про оцінку вартості (розміру) збитків № 192-21 від 06 серпня 2021 року (а.с. 13-20).
Вказаний звіт є підставою для проведення розрахунку між замовником та виконавцем в сумі 1 300 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 1103011 від 30 серпня 2021 року (призначення платежу: оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 77397, згідно рахунку № 77397 від 06 серпня 2021 року, транспортний засіб НОМЕР_2 ) позивачем сплачено на користь ОСОБА_2 вартість послуг аварійного комісара у розмірі 1 300 грн (а.с. 33).
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту у розмірі 1300 грн.

За такого, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги МТСБУ в частині стягнення з відповідача витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту у розмірі 1 300 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 

Відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини справи та вимоги матеріального права, рішення суду в частині відмови стягнення з відповідача витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту, підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 1 300 грн таких витрат.

Щодо судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В зв`язку тим, що вимоги апеляційної скарги задоволені й ухвалене в оскаржуваній частині нове судове рішення про задоволення позовної вимоги, з  ОСОБА_1  на користь МТСБУ належить стягнути сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 684 грн, а також за подання апеляційної скарги у розмірі 54,76 грн.
Тому рішення в частині розподілу судових витрат необхідно змінити. 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від  09 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати пов`язані зі встановлення вартості відновлювального ремонту в розмірі 1 300 грн.
Вказане рішення в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з   ОСОБА_1  на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 2738,76 судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	І.В. Лівінський  	
Судді	Т.Б. Кушнірова   Н.О. Шаманська	

Повне судове рішення складене 11 листопада 2024 року.