СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року                                    м. Харків                        Справа № 922/356/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя  Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.,
за участю представників сторін:
від 1-го апелянта (ТОВ "Агрохолдинг Восток") – Іваненко Є.В. – на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 05.09.2024 Серії АХ 1207438,
від 2-го апелянта (Гвоздика О.С.) – Бондаренко А.М. – на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.10.2024 серії АІ №1717291, 
від відповідача (боржника) – Василенко Н.М. – на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 05.04.2024 Серії АХ № 1170118,
від позивача (стягувача) – не з`явився,
приватний виконавець Кудряшов Д.В. – не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" (вх.№2121Х/2) та апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№ 2375 Х/2)
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 (повний текст складено 27.08.2024, суддя Усата В.В.)
у справі №922/356/24
за заявою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення (вх. № 21178 від 22.08.2024) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг Старовірівка", с.Старовірівка, Харківська область, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг", с. Старовірівка, Харківська область,
про стягнення 18 741 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.08.2024  заяву приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення у справі №922/356/24 (вх. №21178 від 22.08.2024) – задоволено.
2. Затверджено мирову угоду від 22.08.2024, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ СТАРОВІРІВКА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ", що є сторонами виконавчого провадження  №74813327 від 19.04.2024 року з виконання наказу Господарського суду Харківської 922/356/24  від 17.04.2024, виданого на виконання Рішення Господарського суду Харківської області від 13 березня 2024 року по справі №922/356/24   в частині стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №07/10-фп від 07.10.2021 у сумі 18 741 000,00 грн., наступного змісту:
"                                      МИРОВА УГОДА
                      У ВИКОНАВЧОМУ ПРОВАДЖЕННІ 
                           №74813327 від 19.04.2024 року
м. Харків                                                        22 серпня 2024 року

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ СТАРОВІРІВКА", ідентифікаційний код 44093424, місцезнаходження: 63251, Харківська обл., Красноградський район, село Старовірівка, вул.Вишнева, будинок 95, в особі директора Грабара Олексія Дмитровича, що діє на підставі Статуту,  (надалі – Стягувач) з одного боку
та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ", ідентифікаційний код: 39365736, місцезнаходження: 63251, Харківська обл., Красноградський (колишній – Нововодолазький) район, с. Старовірівка, вул. Вишнева, 95, в особі директора Гончаренка Андрія Миколайовича, що діє на підставі Статуту  (надалі - Боржник), з іншого боку, 
іменовані в подальшому разом "Сторони", а окремо - "Сторона",
що є сторонами виконавчого провадження №74813327 від 19.04.2024 року з виконання наказу Господарського суду Харківської 922/356/24 від 17.04.2024, виданого на виконання Рішення Господарського суду Харківської області від 13 березня 2024 року по справі №922/356/24   в частині стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №07/10-фп від 07.10.2021 у сумі 18 741 000,00 грн.,
домовились про укладання Мирової угоди на стадії виконання наказу на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 13 березня 2024 року по справі №922/356/24 про стягнення 18741000 грн 00 коп.,  на наступних умовах:
          Сторони дійшли спільної згоди про погашення Боржником заборгованості перед Стягувачем  наступним чином:
1. Сторони підтверджують, що заборгованість Боржника перед Стягувачем по виконавчому провадженню №74813327 від 19.04.2024 року на момент укладення цієї Мирової угоди становить 18 741 000 (вісімнадцять мільйонів сімсот сорок одна тисяча) гривень 00 коп. 
2. Сторони дійшли згоди про погашення суми боргу Боржника перед Стягувачем по виконавчому провадженню №74813327 від 19.04.2024 року шляхом передання Боржником у власність Стягувача майна, що належить Боржнику на праві  приватної власності, а саме такого рухомого майна (сільськогосподарської техніки, транспортних засобів) та нерухомого майна (нежитлових приміщень): 
2.1.           Нежитлові приміщення цок.пов. №1-:16,І, 1-го пов. 17-:-32, ІІ,ІІІ,ІV, 2-го пов. №33-:-47, V в літ. "А-2", загальною площею 854,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2482443063120, розмір частки 1. Залишкова балансова вартість нежитлових приміщень становить 3 366 240 грн. 00 коп. (з ПДВ).
2.2.Зерносушильний комплекс. Опис об`єкта: А-1 - операторська лабораторія, загальна площа - 26,0 кв.м.,Б-1- операторська, загальна площа - 9,9 кв.м.,В-1 - склад, загальна площа- 1296,0 кв.м.,Г-1 - склад, загальна площа - 1324,0 кв.м., Д-1 – склад, загальна площа - 1294,2 кв.м.,Е-1 - склад, загальна площа - 1290,6 кв.м., №1 - автовагова, №2- автоперекидач, №3 - завальна яма, №4 - комплекс очистка зерна, № 5 - трансформаторна підстанція, №6 - зерносушилка, №7 - технологічна ділянка СУГ, №8 – випаровувач.  Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2382493563242. Адреса об`єкта: Харківська обл., Нововодолазький р., с. Старовірівка, вулиця Вишнева, будинок 137. Земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер: 6324285500:05:000:1162; Кадастровий номер: 6324285500:05:000:1161. Залишкова балансова вартість зерносушильного комплексу становить 15 041 736 грн. 00 коп.(з ПДВ). 
2.3.Трактор колісний марки NEW HOLLAND TD5.110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску – 2016, заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , шассі № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3900 см.куб., потужність двигуна 81.00 кВт, маса машини 3950 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_4 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 08.08.2016 р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки NEW HOLLAND TD5.110 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ). 
2.4.Трактор колісний марки NEW HOLLAND TD5.110, реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску – 2016, заводський № НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_7 , шассі № НОМЕР_6 , об`єм двигуна 3900 см.куб., потужність двигуна 81.00 кВт, маса машини 3950 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_8 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 08.08.2016 р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки NEW HOLLAND TD5.110 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.5.Трактор колісний марки NEW HOLLAND TD5.110, реєстраційний номер НОМЕР_9 , рік випуску – 2016, заводський № НОМЕР_10 , двигун № НОМЕР_11 , шассі № НОМЕР_10 , об`єм двигуна 3900 см.куб., потужність двигуна 81.00 кВт, маса машини 3950 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_12 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 08.08.2016 р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки NEW HOLLAND TD5.110 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.6.Трактор колісний марки NEW HOLLAND TD5.110, реєстраційний номер НОМЕР_13 , рік випуску – 2014, заводський № НОМЕР_14 , двигун № НОМЕР_15 , шассі № НОМЕР_14 , об`єм двигуна 3908 см.куб., потужність двигуна 81.00 кВт, маса машини 4420 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_16 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 15.05.2015 р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки NEW HOLLAND TD5.110 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.7.  Трактор колісний марки NEW HOLLAND TD5.110, реєстраційний номер НОМЕР_17 , рік випуску – 2016, заводський № НОМЕР_18 , двигун № НОМЕР_19 , шассі № НОМЕР_18 , об`єм двигуна 3900 см.куб., потужність двигуна 81.00 кВт, маса машини 3950 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_20 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 08.08.2016 р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки NEW HOLLAND TD5.110 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.8. Трактор колісний марки NEW HOLLAND TD5.110, реєстраційний номер НОМЕР_21 , рік випуску – 2014, заводський № НОМЕР_22 , двигун № НОМЕР_23 , шассі № НОМЕР_22 , об`єм двигуна 3908 см.куб., потужність двигуна 81.00 кВт, маса машини 4420 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_24 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 15.05.2015 р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки NEW HOLLAND TD5.110 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.9.Обприскувач самохідний ОС "Rosa" 10110 "Rosa" 11, реєстраційний номер НОМЕР_25 , рік випуску – 2017, заводський номер №167, двигун № НОМЕР_26 , об`єм двигуна 1498 см.куб, потужність двигуна 31,30 кВт, маса машини 1500 кг, особливі відмітки – папер.реєстр. ЕЕ135174 08.05.2018. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_27 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 31.05.2018 р. Залишкова балансова вартість обприскувача самохідного ОС "Rosa" 10110 "Rosa" 11 становить 89 724 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.10.Розкидач органічних добрив Challenger Terra Gator 9205, реєстраційний номер НОМЕР_28 , рік випуску – 2009, заводський № НОМЕР_29 , двигун № НОМЕР_30 , об`єм двигуна 12500 см.куб., потужність двигуна 345.00 кВт, маса машини 23640 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_31 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 09.01.2019 р. Залишкова балансова вартість розкидача органічних добрив Challenger Terra Gator 9205 становить 8 616 грн. 00 коп.(з ПДВ). 
2.11. Обприскувач самохідний ОС "Rosa" 10110 "Rosa" 11, реєстраційний номер НОМЕР_32 , рік випуску – 2016, заводський номер №134, двигун № НОМЕР_33 , об`єм двигуна 1498 см.куб, потужність двигуна 31,30 кВт, маса машини 1500 кг, особливі відмітки – папер.реєстр. ЕЕ135173 08.05.2018. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_34 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 31.05.2018 р. Залишкова балансова вартість обприскувача самохідного ОС "Rosa" 10110 “Rosa” 11 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ). 
2.12. Причіп марки 2ПТС-6, реєстраційний номер НОМЕР_35 , рік випуску – 2017, заводський номер №03, маса машини 2850 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_36 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 27.03.2017 р. Залишкова балансова вартість причіпа марки 2ПТС-6 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.13.Причіп марки 2ПТС-6, реєстраційний номер НОМЕР_37 , рік випуску – 2017, заводський номер №04, маса машини 2850 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_38 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 27.03.2017 р. Залишкова балансова вартість причіпа марки 2ПТС-6 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.14. Трактор колісний марки MASSEY FERGUSON 8690, реєстраційний номер НОМЕР_39 , рік випуску – 2015, заводський № НОМЕР_40 , двигун № НОМЕР_41 , об`єм двигуна 8400 см.куб., потужність двигуна 250.00 кВт, маса машини 13800 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_42 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 03.04.2017р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки MASSEY FERGUSON 8690 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.15.Трактор колісний марки MASSEY FERGUSON 8690, реєстраційний номер НОМЕР_43 , рік випуску – 2016, заводський № НОМЕР_44 , двигун № НОМЕР_45 , об`єм двигуна 8400 см.куб., потужність двигуна 272.00 кВт, маса машини 8400 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_46 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 31.05.2018р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки MASSEY FERGUSON 8690 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.16.Трактор колісний марки MASSEY FERGUSON 8690, реєстраційний номер НОМЕР_47 , рік випуску – 2016, заводський № НОМЕР_48 , двигун № НОМЕР_49 , об`єм двигуна 8400 см.куб., потужність двигуна 272.00 кВт, маса машини 14600 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_50 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 31.05.2018р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки MASSEY FERGUSON 8690 становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.17.           Трактор колісний марки MASSEY FERGUSON 8737, реєстраційний номер НОМЕР_51 , рік випуску – 2018, заводський № НОМЕР_52 , двигун № НОМЕР_53 , об`єм двигуна 8400 см.куб., потужність двигуна 262.00 кВт, маса машини 14500 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_54 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 15.04.2019р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки MASSEY FERGUSON 8737 становить 20 766 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.18.          Трактор колісний марки MASSEY FERGUSON 8737, реєстраційний номер НОМЕР_55 , рік випуску – 2018, заводський № НОМЕР_56 , двигун № НОМЕР_57 , об`єм двигуна 8400 см.куб., потужність двигуна 262.00 кВт, маса машини 14500 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_58 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 19.02.2020р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки MASSEY FERGUSON 8737 становить 20 766 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.19.Трактор колісний марки MASSEY FERGUSON 8737, реєстраційний номер НОМЕР_59 , рік випуску – 2018, заводський № НОМЕР_60 , двигун № НОМЕР_61 , об`єм двигуна 8400 см.куб., потужність двигуна 262.00 кВт, маса машини 14500 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_62 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 10.04.2019р. Залишкова балансова вартість трактора колісного марки MASSEY FERGUSON 8737 становить 20 766 грн. 00 коп.(з ПДВ). 
2.20.Комбайн зернозбиральний марки РСМ-142 "ACROS-585", реєстраційний номер НОМЕР_63 , рік випуску – 2015, заводський № НОМЕР_64 , двигун № НОМЕР_65 , об`єм двигуна 8900 см.куб., потужність двигуна 225.00 кВт, маса машини 13400 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_66 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 19.06.2017р. Залишкова балансова вартість комбайна зернозбирального марки РСМ-142 "ACROS-585",  становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.21. Комбайн зернозбиральний марки РСМ-142 "ACROS-585", реєстраційний номер НОМЕР_67 , рік випуску – 2015, заводський № НОМЕР_68 , двигун № НОМЕР_65 , об`єм двигуна 8900 см.куб., потужність двигуна 225.00 кВт, маса машини 13400 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_69 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 19.06.2017р. Залишкова балансова вартість комбайна зернозбирального марки РСМ-142 "ACROS-585",  становить 600 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.22. Зернозбиральний комбайн MASSEY FERGUSON MF7370, реєстраційний номер НОМЕР_70 , рік випуску – 2017, заводський номер № НОМЕР_71 , двигун № НОМЕР_72 , об`єм двигуна 8400 см.куб, потужність двигуна 265,00 кВт, маса машини 14337 кг. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_73 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата видачі 22.12.2018 р. Залишкова балансова вартість зернозбирального комбайну MASSEY FERGUSON MF7370 становить 67 488 грн. 00 коп.(з ПДВ).
2.23. Автомобіль легковий – загальний універсал – В марки RENAULT моделі DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_74 ,  номер шасі НОМЕР_75 , повна маса 1809 кг, маса без навантаження 1351 кг, категорія В, об`єм двигуна 1598, тип пального S,  колір білий, кількість сидячих місць 5. Свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_76 , власник ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" ідентифікаційний код 39365736, дата реєстрації 10.04.2019р. Залишкова балансова вартість автомобіля легкового – загальний універсал – В марки RENAUL моделі DUSTER  становить 28 338 грн. 00 коп.(з ПДВ). 
2.24. Компактор передпосівний BEDNAR SWIFTER SE 10000 у кількості 1 шт., що був придбаний Боржником у ТОВ "ДОНБАС-АГРОТЕХНІКА" на підставі Договору купівлі-продажу № 0310/19-Х-Імп від 03.10.2019 року, що оформлено Видатковою накладною №1256 від 30.10.2019 року. Залишкова балансова вартість компактора становить 66 960 грн. 00 коп. ( з ПДВ). 
2.25.           Бульдозер Т-15.01 ЯБР-1, державний номерний знак НОМЕР_77 , рік випуску  - 2005, двигун № НОМЕР_78 , ідент.№000087(033102004), право набуття власності на підставі Договору №310 від 13.07.2017 року. Залишкова балансова вартість бульдозера становить 600 грн. 00 коп. ( з ПДВ).
2.26.Навантажувач фронтальний марки Т-156, реєстраційний номерний знак НОМЕР_79 ,  рік випуску - 1992, заводський №5293, двигун №151, об`єм двигуна 9150 см.куб, маса машини 8050 кг, особливі відмітки – папер.реєтр. АБ615840 від 13.05.2009 р. Право набуття власності на підставі Договору купівлі-продажу від 23.08.2017 року. Залишкова балансова вартість навантажувача фронтального становить 600 грн. 00 коп. ( з ПДВ).
3.           Після набрання законної сили відповідної ухвали суду про затвердження цієї мирової угоди, Стягувач набуває право власності на вище зазначене майно. Передача майна в бухгалтерському та податковому обліку оформлюється відповідними актами приймання-передачі, які разом із цією мировою угодою та ухвалою суду про затвердження мирової угоди подаються Стягувачем до відповідного територіального органу ГУ Держпродспоживслужби, Сервісних центрів МВС, Державних реєстраторів прав на нерухоме майно (або інших осіб уповноважених на реєстрацію права власності на нерухоме майно) для зняття/постановки на облік (реєстрації) майна, що підлягає такій реєстрації.
4. Після набрання законної сили відповідної ухвали суду про затвердження цієї мирової угоди, борг Боржника перед Стягувачем в розмірі 18 741 000 гривень 00 коп. вважається сплаченим та погашеним, а зобов`язання вважаються припиненими.  
5. Стягувач і Боржник підтверджують, що розуміють правові наслідки підписання даної Мирової угоди, викладені умови відповідають їх волевиявленню і спрямовані на настання наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.
6. Сторони підтверджують, що дана Мирова угода стосується лише прав та обов`язків щодо предмету виконавчого провадження №74813327 від 19.04.2024 року. Одностороння відмова від Мирової угоди не допускається.
7. Дана Мирова угода укладена у відповідності до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 330 Господарського процесуального кодексу України, у кількості 4 (чотирьох) екземплярів: по одному для сторін, один для приватного виконавця та один для направлення виконавцем для затвердження до Господарського суду Харківської області. 
8. Дана мирова угода передається сторонами  приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Кудряшову Дмитру Вячеславовичу  для звернення до Господарського суду Харківської області  з заявою  про визнання і затвердження  мирової угоди у виконавчому провадженні №74813327 від 19.04.2024 року.
9.Дана Мирова угода набирає чинності з моменту набрання законної сили відповідної ухвали суду про затвердження цієї Мирової угоди і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією Мировою угодою.
10. Підписи Сторін:
Стягувач:
Директор  ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ СТАРОВІРІВКА"
_________________ Олексій ГРАБАР
Боржник:
Директор ТОВ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ"
__________________ Андрій ГОНЧАРЕНКО"

Роз`яснено, що дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його  підписання - з "27" серпня 2024 року, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, до "28" серпня 2027 року.
Стягувачем за цією ухвалою є - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ СТАРОВІРІВКА" (63251, Харківська обл., Красноградський район, село Старовірівка, вул. Вишнева, будинок 95, код ЄДРПОУ  44093424).
Боржником за цією ухвалою є - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ" (63251, Харківська обл., Красноградський (колишній – Нововодолазький) район, с. Старовірівка, вул. Вишнева, 95, код ЄДРПОУ 39365736).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток"  не погодилось з ухвалою Господарського суду Харківської області та 05.09.2024 через підсистему "Електронний суд" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі № 922/356/24 та відмовити у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує про таке:
- майно боржника не може бути передано стягувачу за мировою угодою, оскільки на нього накладено арешт у межах іншого виконавчого провадження № 74487723; 
-  матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності порушення прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб за наслідками затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення, а також наявності у боржника права на відчуження належного йому на праві приватної власності майна; 
-  умови мирової угоди, запропоновані сторонами, суперечать закону, оскільки фактично визначають за позивачем право власності на нерухоме майно, що свідчить про відсутність пов`язаності зі спірними правовідносинами та остаточного вирішення спору між сторонами; суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема, щодо переходу права власності на нерухоме майно; умови мирової угоди залежать від інших обов`язкових факторів, таких як: оформлення нерухомого майна з державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження нерухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставин, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди, укладеної в межах виконавчого провадження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24; призначено справу до розгляду.
30.09.2024 через підсистему "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 12570), в якому просить суд у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Агрохолдинг Восток" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі № 922/356/24 відмовити.
В обґрунтування своєї позиції у справі зазначає таке:
- станом на момент винесення оскаржуваної ухвали від 27.08.2024 у справі №922/356/24 виконавче провадження з примусово виконання наказу у справі №922/3289/21 було зупинено, з огляду на відстрочення виконання судового рішення від 19.12.2023 у справі № 922/3289/21 до 30.09.2024 на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 15.04.2024, залишеної без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024;
- скаржник посилається на накладення арешту лише на окреме майно, належне ТОВ "Агроінвест Холдинг", в той час, як просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в повному обсязі, не зазначаючи при цьому, яким чином мирова угода щодо іншого майна порушує його права та обов`язки;
- порядок укладення сторонами мирової угоди в процесі виконання судового рішення визначено Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", нормами яких не передбачено необхідність здійснення оцінки вартості майна, обов`язку суду перевіряти щодо нього відсутність/наявність будь-яких обмежень (заборон, арешту майна);
- наданими до заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення документами боржником підтверджено відомості про балансову вартість майна, яка є еквівалентною і співмірною до суми боргу; до спірної заяви сторонами також надавалися документи на підтвердження повноважень підписантів мирової угоди, а саме витяги з Єдиного державного реєстру з відомостями щодо юридичних осіб, їх посадових осіб;
- інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які, в тому числі, були додані до спільного повідомлення ТОВ "Агроінвест Холдинг Старовіріка" та ТОВ "Агроівест Холдинг" до приватного виконавця Кудряшова Д.В. про укладення мирової угоди у виконавчому провадженні датовані 19.08.2024; у вказаних довідках відсутні відомості про обтяження нерухомого майна, що свідчить про відсутність підстав для висновку про те, що затвердженням мирової угоди порушуються права чи охоронювані законом інтереси третіх осіб;
- обраний сторонами затвердженої мирової угоди спосіб розрахунку за зобов`язаннями не порушує прав та законних інтересів третіх осіб (будь-які спори саме щодо майна боржника відсутні), оскільки є лише способом виконання зобов`язань, при цьому, обидві сторони добровільно погодилися на такий спосіб розрахунків виконання зобов`язання; ухвала суду у відповідності до положень п. 10 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права власності та інших речових прав.
01.10.2024 через підсистему "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг Старовірвка" подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№12584), в якому просить суд у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Агрохолдинг Восток" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24 відмовити. Доводи стягувача (позивача) з приводу поданої апеляційної скарги досліджено судовою колегією та долучено до матеріалів справи.
08.10.2024 через підсистему "Електронний суд" до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Адвокатське об`єднання "Гарантс", на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24; продовжити процесуальні строки ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Адвокатське об`єднання "Гарантс", на подання доказу – балансу (звіту про фінансовий стан) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" станом на ІІ квартал 2024 року (31.07.2024); ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24 – скасувати та ухвалити нове рішення (постанову), яким відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення у справі №922/356/24 (вх.№21178 від 22.08.2024); судові витрати за результатом розгляду даної справи, які будуть складатись з судового збору та витрат на надання правничої допомоги, покласти на учасників справи згідно ГПК України.  
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог зазначає наступне:
- враховуючи положення п.п. 13 п. 7.6 Статуту ТОВ "Агроінвест Холдинг", затверджена оскаржуваною ухвалою суду мирова угода була підписана директором товариства ОСОБА_2 без наявних на те повноважень за відсутності погодження з органом управління ТОВ "Агроінвест Холдинг" - засіданням зборів його учасників;
- ТОВ "Агроінвест Холдинг" було укладено значний правочин – мирову угоду в порушення ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» без погодження з органом управління ТОВ "Агроінвест Холдинг" - засіданням зборів його учасників;
- метою заниження ринкових цін на матеріальні активи ТОВ "Агроінвест Холдинг" є відчуження на користь ТОВ "Агроінвест Холдинг Старовірівка" як може більшої кількості майна (тобто виведення майна з товариства) та/або штучного недопущення перевищення порогу ціни правочину, яка робить такий правочин значним в розумінні Закону і вимагає додаткового погодження його з органом управління товариства – загальними зборами його учасників.
Одночасно до матеріалів апеляційної скарги додано клопотання (вх.№ 12944), в якому скаржник просить призначити в межах справи № 922/356/24 товарознавчу експертизу, на дослідження якої поставити експертам наступні питання:
1.1. Яка середня ринкова вартість рухомого та нерухомого майна, яке визначене в мировій угоді від 22.08.2024, що затверджена ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі № 922/356/24 (перелік додається);
1.2. Чи має майно, що визначене п. 1.1 прохальної частини даного клопотання дефекти або недоліки, і, якщо так, чи є виявлені (можливі) дефекти "істотними недоліками", що є підставою для знецінення ринкової вартості майна?
2. Проведення товарознавчої експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська (Сім`ї Бродських), буд. 6).   
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24; призначено спільний розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі № 922/356/24.
28.10.2024 через підсистему "Електронний суд" ТОВ "Агроінвест Холдинг" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач (боржник) просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №    922/356/24 відмовити в повному обсязі; ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 – залишити без змін; у задоволенні клопотання про призначення товарознавчої експертизи відмовити в повному обсязі; розгляд апеляційної скарги здійснювати за участю представника ТОВ "Агроінвест Холдинг".
В обґрунтування своєї позиції з приводу поданої апеляційної скарги зазначає таке:
- ОСОБА_1 в порядку окремого судового провадження не оскаржував правочин (договір про надання фінансової допомоги від 07.10.2021), за яким виникла заборгованість ТОВ "Агроінвест Холдинг" перед ТОВ "Агроінвест Холдинг Охоче", що вказує на згоду з тим, що такий договір мав бути виконаний зі сторони боржника;
- саме по собі укладення мирової угоди, як правочину, з підстав порушення процедури надання директору товариства згоди на її укладення (тобто має місце оспорювання правочину, недійсність якого не встановлена законом), не може бути безумовною підставою для скасування ухвали про затвердження мирової угоди; в даному випадку, мають значення саме факти порушення затвердженням мирової угоди прав та інтересів третіх осіб – що не доведено з боку ОСОБА_1 ;
- положення п.п. 13 п. 7.6 Статуту ТОВ "Агроінвест Холдинг" має застосовуватися виключно якщо: за мировою угодою відчужується виключно нерухоме майно та об`єкти незавершеного будівництва; в свою чергу, на думку боржника, доводи скаржника не можуть бути застосовані взагалі до іншого майна, яке передавалося з мировою угодою (рухомого майна); укладення спірної мирової угоди відповідає механізму передання відступного, а не відчуження майна як такого;
- вартість майна за мировою угодою не перевищує 50 % вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності (балансу на 31 грудня 2023 року), а отже вимогами законодавства не передбачено прийняття рішення про укладення такої угоди виключно загальними зборами учасників;
- положення ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо значних правочинів не застосовуються до мирової угоди, оскільки остання не є правочином у розумінні вказаного Закону;
- додані до апеляційної скарги роздруківки сайтів в мережі Інтернет не відповідають ознакам доказів та подані з порушенням порядку подання електронних доказів; апеляційна скарга не містить належних та допустимих доказів "заниження" вартості майна, що передавалося за мировою угодою;
- жодними нормами законодавчих актів не передбачено необхідність здійснення оцінки вартості майна, що передається за мировою угодою; передача майна за мировою угодою на підставі балансової вартості майна не заборонена будь-якими положеннями законодавства;
- у разі заподіяння шкоди товариству внаслідок порушення вимог щодо укладення значного правочину саме посадова особа (виконавчий орган) буде нести відповідальність за завдані збитки;
-  запропоновані скаржником для вирішення судовими експертами питання не входять до предмету доказування, відтак у клопотанні про призначення експертизи слід відмовити;
- тривале уникнення особистої участі в діяльності ТОВ "Агроінвест Холдинг" з боку ОСОБА_1 свідчить про відсутність інтересу такої особи щодо реалізації своїх корпоративних прав, недобросовісність та порушення обов`язків учасника товариства, зокрема, обов`язку брати участь в загальних зборах учасників, дотримуватися статуту товариства, виконувати рішення загальних зборів учасників товариства.
Крім того, відповідач (боржник) вказує на орієнтовний розмір судових витрат ТОВ "Агроінвест Холдинг", що ним понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що складає 50 000,00 грн; вказує на подання доказів понесення судових витрат та детального розрахунку витрат на правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
30.10.2024 через підсистему "Електронний суд" ОСОБА_1 подано клопотання (вх.№ 13895), в якому просить витребувати у ТОВ "Агроінвест Холдинг" доказ – завірену належним чином копію балансу (звіту про фінансовий стан) товариства на 30 червня 2024 року (станом на ІІ квартал 2024 року).
06.11.2024 через підсистему "Електронний суд" ТОВ "Агроінвест Холдинг" подано додаткові пояснення у справі (вх.№ 14190), які досліджено судовою колегією та долучено до матеріалів справи. 
06.11.2024  через  підсистему  "Електронний суд"  приватним  виконавцем  Кудряшовим Д.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№ 14205).
Розглянувши клопотання скаржника про призначення у справі товарознавчої експертизи у справі, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 100 Господарського процесуального кодексу України).
Приписами статті 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Спеціальні знання    це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
На думку судової колегії, ОСОБА_1 , як учасник товариства ТОВ "Агроінвест Ходдинг", не був позбавлений права доведення ринкової вартості майна товариства іншими засобами доказування (зокрема, висновком експерта, складений на його замовлення), що не спростовано з боку заявника. Водночас, задоволення вказаного клопотання з огляду на визначений ч. 2 ст. 273 ГПК України процесуальний строк апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції може слугувати обставиною необґрунтованого порушення прав сторін на розгляд справи в межах розумного строку. 
Слід також зазначити, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.
Враховуючи, що наявні матеріли справи є достатніми для вирішення питання щодо відповідності мирової угоди та оскаржуваної ухвали суду про її затвердження вимогам законодавства, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення у  справі судової експертизи.  
За наслідками розгляду клопотань ОСОБА_1 про продовження строку на подання доказу - балансу  (звіту про фінансовий стан) товариства станом на ІІ квартал 2024 року (31.07.2024) та  витребування в ТОВ "Агроінвест Холдинг" доказу – завіреної належним чином копії балансу (звіту про фінансовий стан) товариства на 30 червня 2024 року (станом на ІІ квартал 2024 року), судова колегія бере до уваги наступне. 
Порядок подання доказів в судів апеляційної інстанції передбачений ч. 3 ст. 269 ГПК України, відповідно до якої докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів на стадії апеляційного перегляду справи, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії в суді першої інстанції (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи. 
Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій    статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів, стороною, якою заявлено таке клопотання має бути обґрунтовано те, що заявленим до витребування доказом може бути підтверджено обставини, що входять до предмету доказування; те, що у матеріалах справи відсутні інші докази, на підставі яких можливо було б встановити фактичні обставини справи; те, що стороною вживались заходи щодо їх отримання, причини неможливості самостійного вчинення зазначених дії та обставини неможливості їх подання до суду першої інстанції. Витребування доказів є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів враховує положення ст. 129 Конституції України та ст. 2 ГПК України, відповідно до яких одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Судова колегія, з огляду на межі строку апеляційного перегляду даної справи, а також предмет доказування, не вбачає за доцільне задоволення поданих клопотань, та можливість вирішення спору за наявними в матеріалах справи документами.  
У судовому засіданні 06.11.2024 також розглянуто клопотання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. про відкладення розгляду справи. 
В обґрунтування заявленого клопотання приватний виконавець вказує на неможливість прийняти особисту участь у розгляді справи через велику завантаженість та необхідності особистої участі при вчиненні виконавчих дій. 
Розглянувши клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, заслухавши думку представників учасників справи, присутніх у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.
Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
По-перше, заявником не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про відкладення розгляду справи.
По-друге, вищенаведене клопотання про відкладення розгляду справи не містить жодного обґрунтування неможливості проведення судового засідання за відсутності належним чином повідомленого заявника.
Враховуючи, що явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а нез`явлення в судове засідання представників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку без участі в  судовому  засіданні  приватного  виконавця Кудряшова Д.В.
У судовому засіданні 06.11.2024 взяли участь представники відповідача (боржника) та скаржників, зокрема, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Представники позивача (стягувача), приватний виконавець Кудряшов В.Д. в судове засідання не з`явились.
Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
У судовому засіданні представники скаржників (ТОВ "Агрохолдинг Восток" та ОСОБА_1 ) підтримали вимоги поданих у справі апеляційних скарг, просили суд апеляційної інстанції в їх задоволенні.
Представник відповідача (боржника) заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг, просив суд відмовити в їх задоволенні, ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі № 922/256/24 залишити без змін.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 "Якименко проти України"; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 "Мороз та інші проти України" та інші).
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представників учасників справи (ТОВ "Агрохолдинг Восток", Гвоздика О.С., ТОВ "Агроінвест Холдинг").
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, відзивів на них, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваної ухвали, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/356/24 задоволено позов ТОВ "Агроінвест Холдинг Охоче" (код 39421968) до ТОВ "Агроінвест Холдинг" (код 39365736) та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" (63254, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Старовірівка, вул. Вишнева, 95. Код ЄДРПОУ 39365736) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг Охоче" (63254, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Старовірівка, вул. Вишнева, 95. Код ЄДРПОУ 39421968) заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги №07/10-фп від 07.10.2021 у сумі 18 741 000,00 грн та судовий збір у сумі 112 446,00 грн.
17.04.2024 на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 видано відповідний наказ.
На підставі наказу Господарського суду Харківської області від 17.04.2024, виданого на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/356/24, за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг Охоче" постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 19.04.2024 було відкрито виконавче провадження №74813327.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.2024 частково задоволено заяву ТОВ "Агроінвест холдинг Охоче" про заміну сторони виконавчого провадження.  Замінено стягувача у виконавчому провадженні №74813327 з виконання наказу Господарського суду Харківської області від 17.04.2024, виданого на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 по справі №922/356/24, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг Охоче" (63254, Харківська обл., Нововодолазький р-н, с. Старовірівка, вул. Вишнева, 95, Код ЄДРПОУ 39421968) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест холдинг Старовірівка" (63251, Харківська обл., Красноградський р-н, село Старовірівка, вул. Вишнева, 95, Код ЄДРПОУ 44093424) в частині стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №07/10-фп від 07.10.2021 у сумі 18741000,00 грн.
22.08.2024 до Господарського суду Харківської області приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Дмитром Вячеславовичем подано заяву за вх. № 21178 про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення.
27.08.2024 винесено оскаржувану ухвалу суду.

За змістом ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абз. 3 п. 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.
Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява № 13343/87) від 04.12.1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Реалізація конституційного права, зокрема на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.
Згідно зі ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
З наведеного слідує, що Господарським процесуальним кодексом України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки (п. 18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року по справі № 921/730/13-г/3) і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі № 904/897/19).
Отже, особи, які не брали участі у справі також мають право подавати апеляційні скарги на таке рішення суду, нарівні з іншими учасниками відповідної справи. При цьому обов`язковою умовою для наявності такого права є вирішення судом у справі питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. У такому разі особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї такого права, обґрунтувавши наявність трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) права, (2) інтереси та (3) обов`язки. У свою чергу суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.
Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Наведену правову позицію викладено також Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 року у справі № 910/18705/17, від 03.06.2019 року у справі № 910/6767/17, від 25.10.2019 року у справі № 910/16430/14, від 05.05.2020 року у справі № 910/9254/18, від 22.09.2020 року у справі № 908/2913/19.
Якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги (п. 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року по справі № 921/730/13-г/3).
При цьому, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі № 911/2635/17, від 09.06.2020 року у справі № 908/2805/19.
Отже, в даному випадку, першочергово необхідно з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржників – ТОВ "Агрохолдинг Восток" та ОСОБА_1 .
За наслідками дослідження підстав, з яких подана апеляційна ТОВ "Агрохолдинг Восток" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24, судова колегія зазначає таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України" однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
В силу статті 129-1 Конституції України" суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частинами першою, другою статті 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Як встановлено судовою колегією, 22.11.2021 рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/3289/21, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" про стягнення 16 257 000 грн, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" грошові кошти у сумі 16 250 000,00 грн., а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 243 750, 00 грн. В решті позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 07.03.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022, рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 13.12.2021 у справі № 922/3289/21 скасовано. Справу № 922/3289/21 в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.
За наслідками нового розгляду справи постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 28.02.2024, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" на рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2023 у справі №922/3289/21 задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2023 у справі №922/3289/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" грошові кошти у сумі 16 250 000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2023 у справі №922/3289/21 скасовано. Судові витрати покладено на відповідача згідно норм ГПК України. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243 750, 00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 365 625,00 грн.
18.03.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Хабловим Валерієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу №922/3289/21, виданого 18.01.2024 (ВП № 74487723).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича від 21.03.2024 накладено арешт на все майно, належне боржнику в межах суми боргу.  
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" про відстрочення виконання судового рішення від 19.12.2023 у справі №922/3289/21 задоволено. Відстрочено виконання судового рішення від 19 грудня 2023 року у справі №922/3289/21 про стягнення з ТОВ    "Агроінвест Холдинг" на користь ТОВ    "Агрохолдинг Восток" грошові кошти у сумі 16 250 000, 00гривень у ВП №74487723 до 30 вересня 2024 року.
17.04.2024 приватним виконавцем винесено постанову про арешт та опис майна (коштів) боржника, якою було описано та накладено арешт на: 1) реєстраційний/кадастровий номер 2484720163120, місцезнаходження: Харківська обл. м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21, квартира 1, загальною площею 174, 6кв.м, житловою площею 114, 5кв.м, 4 кімнатна, 2) реєстраційний/кадастровий номер 2484660763120, місцезнаходження: Харківська обл., м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21, квартира 2, загальною площею 170, 2кв.м житловою площею 102, 4кв.м, 3 кімнатна, 3) реєстраційний/кадастровий номер 2482443063120, місцезнаходження: Харківська обл., м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21 нежитлові приміщення цок. пов. №1-:-16,І, 1-го пов. 17-:-32,ІІ,ІІІ,ІV, 2-го пов. №33-:-47,V в літ."А-2", загальною площею 854, 5кв.м.
17.04.2024 приватним виконавцем, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України    "Про виконавче провадження", винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку з тим, що ухвалою №922/3289/21 від 15.04.2024 Господарського суду Харківської області було відстрочено виконання рішення до 30.09.2024.
В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.06.2024 скаргу ТОВ "Агроінвест Холдинг" на дії та рішення приватного виконавця Хаблова Валерія Миколайовича задоволено повністю; визнано дії з примусового виконання рішення у ВП №74487723, вчинені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Хабловим В.М. по опису та арешту майна боржника 17.04.2024 року, тобто вчинені після отримання ним ухвали Господарського суду Харківської області від 15 квітня 2024 року у справі №922/3289/21, якою боржнику надано відстрочку виконання рішення до 30 вересня 2024 року - протиправними; визнано протиправною та скасовано постанову про арешт майна (коштів) боржника від 17.04.2024 року, постановлену приватним виконавцем Хабловим В.М. щодо опису та накладення арешту на майно: 1) реєстраційний/кадастровий номер 2484720163120, місцезнаходження: Харківська обл., м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21, квартира 1, загальною площею 174, 6кв.м житловою площею 114, 5кв.м, 4 кімнатна, 2) реєстраційний/кадастровий номер 2484660763120, місцезнаходження: Харківська обл., м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21, квартира 2, загальною, площею 170, 2кв.м житловою площею 102, 4кв.м, 3 кімнатна, 3) реєстраційний/кадастровий номер 2482443063120, місцезнаходження: Харківська обл., м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21, нежитлові приміщення цок. пов. № І-:-16,1, 1-го пов. 17-:-32,ІІ,ІІІ,ІV, 2-го пов. №33-:-47, V в літ."А-2", загальною площею 854, 5кв. м.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.08.2024 апеляційну скаргу приватного виконавця Хаблова В.М. задоволено. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.06.2024 у справі №922/3289/21 скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг" на дії та рішення приватного виконавця Хаблова В.М. відмовлено.
З огляду на те, що у відповідності до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, судова колегія приймає до уваги надану оцінку судом апеляційної інстанції у вказаній справі щодо правомірності дій приватного виконавця Хаблова В.М. з примусового виконання рішення у ВП №74487723, що полягали в вчинені опису та арешту майна боржника 17.04.2024 після направлення боржником ухвали Господарського суду Харківської області від 15.04.2024 у справі №922/3289/21.
Разом з тим слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 у справі 904/7326/17 дійшла правового висновку, що черговість задоволення вимог стягувачів, що закріплена у статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII, визначає порядок дій виконавця, у зведеному провадженні якого знаходиться декілька виконавчих документів щодо одного боржника. Водночас така черговість не може поширюватися на всю систему примусового виконання рішень, оскільки Закон №1404-VIII прямо цього не передбачає. 
Такий висновок випливає також із положень інших чинних нормативно-правових актів:
- виконання виконавчих документів банком шляхом списання коштів з рахунку за датою надходження (банк не виконує їх відповідно до черговості, передбаченої статтею 46 Закону № 1404-VIII, а виконує відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом, згідно зі статтею 1072 Цивільного кодексу України, пунктом 10.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин);
- звернення стягнення на майно здійснюється відповідно до черговості накладення арешту (закони № 1404-VIII, "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18 листопада 2003 року № 1255-IV, від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не визначають обмеження щодо можливості звернення стягнення на майно, обтяжене (арештоване) іншими виконавцями).
Разом тим Суд у вказаній постанові зазначив, що якщо виконавець чи стягувач, отримавши інформацію про наявність декількох виконавчих проваджень чи арештів одного і того ж майна, виявить, що майна боржника не вистачає на покриття всіх вимог, має бути ініційована процедура банкрутства. 
Таким чином, у випадку платоспроможності боржника та недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів одночасна наявність зведених виконавчих проваджень на виконанні державної виконавчої служби та приватних виконавців не порушує передбаченого цими порядку черговості задоволення вимог стягувачів. Натомість у випадку неплатоспроможності боржника, до нього можуть застосовуватися процедури, встановлені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
З огляду на те, що в Україні функціонує автоматизована система виконавчого провадження, яка об`єднує в собі всю інформацію щодо кожної виконавчої дії за всіма виконавчими провадженнями, за наслідками отримання укладеної сторонами виконавчого провадження № 74813327 мирової угоди в порядку ст. 330 ГПК України, приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. мало бути перевірено наявність інших відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника (ТОВ "Агроінвест Холдинг"), а також стан проведення виконавчих дій іншими виконавцями, за результатами якого визначитись з наявністю всіх передбачених законом умов для передачі наданої мирової угоди на затвердження господарському суду.  
В сенсі наведеного необхідно зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20, від 06.10.2021 у справі № 925/1546/20).
Відповідно до висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (пункт 55 постанови). Принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації їхніх прав і передбаченого договором та/або законом виконання їхніх обов`язків (пункт 60 постанови). Введення у цивільне законодавство принципу добросовісності є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного (пункт 61 постанови).
Прогалини у законодавстві України щодо визначення черговості задоволення вимог всіх кредиторів боржника в процесі виконання декількох різних судових рішень, а також винесення Господарським судом Харківської області ухвали від 15.04.2024 у справі №922/3289/21 про відстрочення виконання судового рішення від 19.12.2023 у справі №922/3289/21, яка не є підставою для закінчення виконавчого провадження у справі, на думку суду, не можуть слугувати підставою для можливості усунення стягувача в іншому виконавчому провадженні від задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника за наслідками недобросовісної поведінки учасників таких проваджень. 
Аналіз матеріалів справи № 922/356/24 та змісту оскаржуваного судового рішення у справі дають підстави для висновку, що місцевий господарський суд, задовольняючи заяву про затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення у справі №922/356/24, вирішив питання про права апелянта ТОВ "Агрохолдинг Восток", як одного з боржників ТОВ "Агроінвест Холдинг" (виконавче провадження №74487723 щодо стягнення боргу на час ухвалення оскаржуваного судового рішення не закінчено), щодо можливості  задоволення кредиторських вимог за рахунок його майна (Нежитлових приміщень цок.пов. №1-:16,І, 1-го пов. 17-:-32, ІІ,ІІІ,ІV, 2-го пов. №33-:-47, V в літ. "А-2", загальною площею 854,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21), без перевірки можливості (платоспроможності) боржника задовольнити такі вимоги скаржника за рахунок майна, що залишилось (відповідних відомостей оскаржувана ухвала не містить).
З наведеного вбачається власний юридичний інтерес ТОВ "Агрохолдинг Восток" (кредитора ТОВ "Агроінвест Холдинг") на нерухоме майно, на яке було накладено арешт в межах виконавчого провадження №74487723, та правова доля якого визначена резолютивною частиною ухвали Господарського суду Харківської області у справі №922/356/24 за наслідками затвердження спірної мирової угоди від 22.08.2024. Відповідно, вказаний учасник справи, на думку суду, має право на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду.
Дослідивши підстави, з яких подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24, судова колегія зазначає таке.
Звертаючись з апеляційною скаргою у даній справі, апелянт послався на те, що спірна мирова угода порушує його корпоративні права на управління товариством, оскільки директор товариства не мав повноважень укладати відповідні правочини без згоди зборами учасників товариства, а рішення загальних зборів товариства про погодження укладення мирової угоди та надання повноважень керівнику товариства не приймалось.
Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом пункту 4 частини 1 статті 12 ГПК України в редакції господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів. 
Згідно зі статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства має право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.
Зазначене право на участь в управлінні товариством передбачено також пунктом 1 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України, абзацом 1 частини 1 статті 88 Господарського кодексу України та реалізується акціонерами шляхом участі у зборах акціонерів товариства, яке є найвищим органом управління акціонерного товариства і приймає рішення з різних питань діяльності товариства, у тому числі віднесені до виняткової компетенції зборів.
Тобто незалежно від суб`єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні заявлені вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.
Аналіз наведених вище норм матеріального права свідчить про те, що акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.
Згідно зі статтею 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Статтею 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.
Згідно з Статутом ТОВ "Агроінвест Холдинг" в редакції 2019 року, затвердженим рішенням Загальних зорів учасників ТОВ "Агроінвест Холдинг", вищим органом товариства є загальні збори учасників товариства, в яких беруть участь учасники або призначені ними представники. Останні можуть бути постійними або призначатися на певний строк, учасник має право в будь-який час замінити свого представника, сповістивши про це інших учасників (п. 6.1 Статуту).
Як встановлено судовою колегією,   ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Агроінвест Холдинг" – відповідача (боржника) у справі з часткою в статутному капіталі в розмірі 50% (відповідне підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно товариства).
Згідно з п.п. 13 п. 7.6 Статуту директор товариства попередньо письмово погоджує зі зборами учасників товариства укладення договорів (правочинів) щодо відчуження (продаж, міна, дарування, мирові угоди та ін.), передачу в заставу, лізинг або здійснення внесків у статутні (складені) капітали інших товариств і підприємств нерухомого майна, об`єкті незавершеного будівництва.
Таким чином, аналіз положень статті 92, 97, 98, 145 Цивільного кодексу України, 167 Господарського кодексу України та п.7.6 Статуту ТОВ "Агроінвест Холдинг" в їх сукупності свідчить про те, що учасник товариства має право на участь в управлінні господарською діяльністю товариства через органи товариства.
Укладення директором ТОВ "Агроінвест Холдинг" спірної мирової угоди, на думку суду, вчинено з порушенням корпоративних прав скаржника ( ОСОБА_1 ) на управління справами Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг", які полягають у надання дозволу учасниками товариства, оформленого рішенням загальних зборів учасників, на укладання правочину (мирової угоди), що впливає на права скаржника як учасника з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 50%, пов`язаного з розпорядженням майном господарського товариства. 
З огляду на викладене, скаржник, як учасник ТОВ "Агроінвест Холдинг", має беззаперечне право на участь в управлінні товариством шляхом прийняття участі у загальних зборах учасників товариства, а отже, має право на оспорювання мирової угоди від 22.08.2024, укладеного товариством, враховуючи те, що укладення такої угоди є похідним від прийняття рішення учасниками відповідача щодо надання згоди директору на її укладення, та свідчить про наявність права на оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 в апеляційному порядку.
З приводу надання правової оцінки по суті спору, судова колегія зазначає таке.
Після ухвалення судового рішення судовий процес припиняється. Разом з тим процес захисту прав продовжується у формі виконання судового рішення, яке може відбуватися у добровільному чи примусовому порядку (виконавче провадження).
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 338 Господарського процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.
Відповідно до ст. 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.
Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.
Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 191 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 192 ГПК врегульовано, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:
1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або
2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відповідно до ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Таким чином, за своїм змістом мирова угода - це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, за для яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.
Резюмуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. 
Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Для затвердження мирової угоди суду необхідно дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушуються права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є такі умови невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, виключає закриття виконавчого провадження з цих підстав.
Таким чином, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.
За наслідками перевірки дотримання зазначених вище умов при затверджені спірної мирової угоди в процесі виконання рішення, судова колегія зазначає таке.
Як встановлено вище, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. перебуває виконавче провадження №74813327 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/356/24 від 17.04.2024 про стягнення з ТОВ "Агроінвест Холдинг" на користь ТОВ "Агроінвест Холдинг Охоче" 18 853 446,00 грн (т.1, а.с. 130).
ТОВ "Агроінвест Холдинг Старовірівка" та ТОВ "Агроінвест Холдинг", що є сторонами виконавчого провадження №74813327, керуючись ст. 330 Господарського процесуального кодексу України уклали мирову угоду в процесі виконання рішення суду.
Даною мировою угодою сторони визнали, що сторони підтверджують, що заборгованість боржника перед стягувачем по виконавчому провадженню № 74813327 від 19.04.2024 на момент укладення цієї мирової угоди становить 18 741 000,00 грн. Сторони дійшли згоди про погашення суми боргу боржника перед стягувачем по виконавчому провадженню № 74813327 від 19.04.2024 шляхом передання боржником у власність стягувача майна, що належить боржнику на праві приватної власності, а саме такого рухомого майна (сільськогосподарської техніки, транспортних засобі) та нерухомого майна (нежитлових приміщень), перелік якого наведено у складені мировій угоді.
22.08.2024 приватним виконавцем відповідно до вимог статті 330 Господарського процесуального кодексу України передано для затвердження до Господарського суду Харківської області, який видав виконавчий документ, мирову угоду від 22.08.2024.
Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається встановлення судом обставини підписання мирової угоди з боку директора ТОВ "Агроінвест Холдинг" Андрієм Гончаренко, що діє на підставі статуту. У пункті 5 мирової угоди сторонами зазначено, що вони розуміють правові наслідки підписання даної Мирової угоди, викладені умови відповідають їх волевиявленню і спрямовані на настання наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що укладена між сторонами у даній справі мирова угода не суперечить чинному законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів третіх осіб, стосується лише прав та обов`язків сторін, підписана повноважними особами, місцевий господарський суд дійшов висновку за можливе затвердити її на вказаних у ній умовах в порядку, передбаченому ст. 330 ГПК України.
Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з п. 7.3 Статуту ТОВ "Агроінвест Холдинг" виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є директор. 
До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників (п. 7.5 Статуту).
Відповідно до п. 7.1, 7.2 Статуту вбачається, що виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників та організовує виконання їхніх рішень.
До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належить до виключної компетенції загальних зборів учасників (п. 7.5 Статуту).
Згідно п. 6.4, п.п. "к" п. 6.7 Статуту кількість голосів кожного з учасників на зборах визначається пропорційно розміру частки учасника у статутному капіталі товариства. Виключною компетенцією зборів є визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства.
Відповідно до п.п. 6.8- 6.11 Статуту питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства. Збори вважаються повноваженими, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Не допускається прийняття рішення за допомогою опитування. На загальних зборах учасників ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол.
Таким чином, Статут ТОВ "Агроінвест Холдинг" в редакції, чинній станом на дату укладення спірної мирової угоди, не містить положень, які б надавали директору товариства право самостійно укладати мирову угоду, предметом якої визначено відчуження майна товариства, без попереднього письмового погодження зі зборами учасників товариства.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять завірену належним чином копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Агроінвест Холдинг", відповідно до якого загальними зборами було вирішено укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдинг Старовірівка" мирову угоди в процесі виконання рішення  у справі № 922/356/24.
Крім того, спірна мирова угода не містить посилань на те, що директор ТОВ "Агроінвест Холдинг", який її підписав, діяв на підставі рішення загальних зборів учасників товариства.
Відповідно до частини 3    статті 92 Цивільного кодексу України    у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.
З цього приводу слід зазначити, якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента; 
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань директором товариства є ОСОБА_2 .
Так, в преамбулі спірної мирової угоди у виконавчому провадженні № 74813327 від 22.08.2024 визначено, що від імені ТОВ "Агроінвест Холдинг"  діє  директор Гончаренко Андрій Миколайович, який діє на підставі Статуту, що свідчить про те, що ТОВ "Агроінвест Холинг Старовірівка" було обізнане зі Статутом боржника, зокрема, у частині, яка стосується відповідних повноважень осіб, які діють від товариства, в тому числі про наявність обмежень повноважень директора товариства підписувати відповідний правочин від імені товариства без дозволу загальних зборів учасників товариства. 
Наведене також вказує на те, що місцевий господарський суд, затверджуючи спірну мирову угоду, повинен був перевірити наявні у директора відповідача обмеження повноважень щодо укладення спірної мирової угоди, визначені положеннями Статуту товариства. 
Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України    правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
Однак, як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази наступного схвалення спірної мирової угоди зборами товариства, крім того, сам учасник товариства ОСОБА_1 оскаржує дану ухвалу суду в апеляційному порядку.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що під час укладання спірної мирової угоди директор ТОВ "Агроінвест Холдинг" діяв з перевищенням повноважень, наданих йому Статутом, а спірна угода вчинена з порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 , як учасника відповідача з часткою в статутному капіталі товариства в розмірі 50%, на управління справами товариства.
В контексті зазначеного судовою колегією прийнято до уваги можливість "відчуження" майна боржника за умовами поданої на затвердження місцевого господарського суду мирової угоди за балансовою вартість. Однак, визначення такої вартості майна (наприклад, вартість трактора колісного марки New Holland TD5.110, рік випуску – 2016 визначено за ціною 600,00 грн тощо) ставить під сумнів добросовісність дій виконавчого органу товариства щодо забезпечення найбільш вигідніших умов для товариства за наслідками її укладення, про що вказує апелянт у справі ( ОСОБА_1 ). 
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судова колегія, керуючись визначеним принципом "вірогідність доказів", вказує на більш переконливе обґрунтування доводів скаржника (зокрема, надання інформації з загальнодоступного сайту автобазару сільгосптехніки argo.ria.com) про відчуження майна ТОВ "Агроінвест Холдинг" за заниженою ціною шляхом укладення спірної мирової угоди, чим порушено право учасника товариства на прийняття участі у визначенні доцільності такого відчуження (відступлення) для забезпечення інтересів товариства в порядку, визначеному Статутом.  
При вирішення питання щодо обрання скаржником ( ОСОБА_1 ) ефективного способу захисту порушеного права, судова колегія зазначає, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Як слушно зазначено ТОВ "Агроінвест Холдинг" у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , мирова угода, укладена у позовному чи виконавчому провадженні, не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні і визнавати недійсною у позовному провадженні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями процесуального законодавства. Мирову угоду можна визначити як цивільний процесуальний акт, яким припиняється цивільно-правовий спір на основі взаємоузгодженої волі сторін шляхом визнання судом. 
На думку суду, обрання ОСОБА_1 такого способу захисту порушених прав, як звернення з апеляційною скаргою у даній справі є належним та ефективним, з  огляду на правову конструкцію затвердження мирової угоди в процесі виконання судового рішення господарським судом, яка, зокрема, охоплює коло питань, що стосуються перевірки дотримання сторонами порядку укладення поданої на розгляд мирової угоди (повноважень представників на її укладення від імені сторін), а також відповідність її змісту вимогам закону. 
Водночас, існування такого способу захисту порушених прав товариства, як звернення до посадової особи (виконавчого органу) з приводу притягнення до відповідності за завдані товариству збитків, не усуває можливість обрання учасником товариства іншого способу захисту - оскарження укладеної мирової угоди в процесі виконання судового рішення в судовому порядку з метою напущення можливості їх завдання за наслідками неправомірних дії такої посадової особи.     
З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті апеляційним судом, при цьому з огляду на встановлені обставини у даній справі, не входять до предмету доказування, у зв`язку з чим не підлягають правовій оцінки судом.
Також, слід зазначити, що однією з підстав для відмови у затвердженні судом мирової угоди в процесі виконання рішення суду є порушення її умовами інтересів третіх осіб.
Як вже було зазначено, матеріали справи не містять доказів на підтвердження оцінки співмірності вартості майна, яке становить предмет спірної мирової угоди, до суми боргу, що б надавало підстави для висновку про можливість задоволення кредиторських вимог ТОВ "Агрохолдинг Восток" за рахунок іншого майна боржника.
Зокрема, з огляду на те, що розмір стягнення в межах відкритого виконавчого провадження № 74487723 становить 16 250 000,00 грн, включення до переліку майна, визначеного умовами спірної мирової угоди: нежитлових приміщень цок.пов. №1-:16,І, 1-го пов. 17-:-32, ІІ,ІІІ,ІV, 2-го пов. №33-:-47, V в літ. "А-2", загальною площею 854,5 кв.м. за адресою: м. Харків, вулиця Мироносицька, будинок 21 (п. 2.1 угоди), а також автомобіля легкового – загальний універсал – В марки RENAULT моделі DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_74 ,  номер шасі НОМЕР_75 , повна маса 1809 кг, маса без навантаження 1351 кг, категорія В, об`єм двигуна 1598, тип пального S,  колір білий, кількість сидячих місць 5 (п. 2.23 угоди), створюють підґрунтя для необґрунтованого порушення прав стягувача (ТОВ "Агрохолдинг Восток") у вказаному виконавчому провадженні (в якому було накладено арешт на це ж саме майно) на дотримання принципу черговості задоволення вимог кількох стягувачів у разі недостатності стягнутої суми.   
Разом з тим, процесуальним законом не передбачено можливість оскарження частини мирової угоди в процесі виконання судового рішення, яка саме за умовами цілісності документа становить інтерес для сторін, які її уклали, станом на момент затвердження господарським судом.  
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що укладена між сторонами мирова угода суперечить чинному законодавству, порушує прав і охоронюваних законом інтересів скаржників у справі, підписана неуповноважною особою боржника, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її затвердження в порядку, передбаченому ст. 330 Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
В пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Колегія суддів зазначає, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявність яких аргументовано довели скаржники у цій справі.
Відповідно до норм статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Ураховуючи наведене, судова колегія, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на підставі встановлених судом фактичних обставин справи та в межах наведених у апеляційних скаргах доводах, які стали підставою для відкриття апеляційного провадження, дійшла висновку про обґрунтованість апеляційних скарг ТОВ "Агрохолдинг Восток" та ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі № 922/356/24 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення. 
Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283, 330 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 у справі №922/356/24 скасувати.
В задоволенні заяви про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення (вх.№21178) відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено 15.11.2024.

Головуючий суддя                                                                      В.В. Лакіза

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна