ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/6800/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року (суддя Ніколайчук С.В., повне судове рішення складено 11 червня 2024 року) в справі №  160/6800/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Велта» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Велта» (далі – ТОВ ВКФ «Велта») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – Східне МУ ДПС по роботі з ВПП) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року № 000/1018/32-00-07-06-19 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 71 400,00 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року позов задоволено, визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року № 000/1018/32-00-07-06-19 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 71 400,00 грн. 
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Звертає увагу, що чинними нормами Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за операціями з експорту товарів є дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетину митного кордону України, що визначається за фактом проставлення посадовою особою митного органу на всіх аркушах митної декларації відбитку особистої номерної печатки, та засвідчує факт перетинання митного кордону України, а в разі електронного декларування – за фактом засвідчення електронним цифровим підписом посадової особи митного органу ЕМД після перетворення її у візуальну форму.
Позивачем в порушення пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не складено та не зареєстровано у встановлений термін в ЄРПН податкові накладні по даті оформлення митної декларації у липні 2023 року.   
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.   
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, з урахуванням Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17 серпня 2023 року № 194-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ ВКФ «ВЕЛТА» (код ЄДРПОУ 30912734) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість (вх. № 9211893640 від 21 серпня 2023 року) з урахуванням уточнюючих розрахунків.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 18 жовтня 2023 року № 1061/32-00-07-06-14/30912734 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ ВКФ «ВЕЛТА» (код за ЄДРПОУ 30912734) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по декларації з податку на додану вартість за липень 2023 року (від 21 серпня 2023 року вх. № 9211893640) з урахуванням уточнюючих розрахунків".
У висновку акту від 18 жовтня 2023 року № 1061/32-00-07-06-14/30912734 зазначено, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за період з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року встановлено порушення ТОВ ВКФ «ВЕЛТА»:
1. абз. б) п. 187.1 ст. 187, пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України - занижено обсяги постачання по рядку 2.1 Декларації «Операції з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою» за липень 2023 року на суму 10 640 292,6 гривень;
2. п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 3, п. 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», в результаті чого ТОВ ВКФ «ВЕЛТА» за липень 2023 року не складено та не зареєстровано у законодавчо встановлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою згідно з оформленими митними деклараціями за липень 2023 року на суму 146 128 125,6 гривень;
3. абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 з урахуванням норм п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17) податкової декларації з ПДВ за липень 2023 року у розмірі 349 946 гривень.
Вищезазначене призвело до порушення п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 349 946 гривень.
В акті відповідач посилається, зокрема, на те, що перевіркою відображеного у рядку 2.1 Декларації «Операції з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою» з урахуванням уточнюючих розрахунків, показника за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 року у загальній сумі 135 487 833 грн, встановлено недостовірне внесення даних до рядку 2.1, що призвело до заниження даних податкової звітності з ПДВ за липень 2023 року на суму 10 640 292,6 гривень. Аналізом наявної інформації щодо вивезення товарів за межі митної території України, здійснених платником податків у періоді, що підлягає перевірці, за даними податкової декларацій з ПДВ, Архіву електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» (далі - ЄРПН), митних декларацій, встановлено відхилення з даними інформаційних систем ДПС та даними митних декларацій, а саме: звітний (податковий) період) відповідно до поданої податкової декларації з ПДВ (період виникнення від`ємного значення) - липень 2023, за даними платника (операції з вивезення товарів за межі митної території України), грн. рядок 2.1 - 135 487 833 грн, за даними перевірки (операції з вивезення товарів за межі митної території У країни), грн. рядок 2.1 - 146 128 125,6 грн, відхилення (кол. 2 - кол. 3) «- 10 640 292,6 грн». Причиною встановлених відхилень є формування обсягів постачання в липні 2023 року операцій з вивезення товарів за межі митної території України з порушенням встановлених норм, передбачених абз. б) пункту 187.1 статті 187 розділу V Податкового кодексу України.
ТОВ ВКФ «ВЕЛТА» формує податкове зобов`язання на дату повідомлення про фактичне вивезення товарів до митної декларації.
На підставі акту від 18 жовтня 2023 року № 1061/32-00-07-06-14/30912734 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 16 листопада 2023 року № 000/1018/32-00-07-06-19, яким до ТОВ ВКФ "ВЕЛТА" застосовано штраф у розмірі 71 400,00 грн за відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого п. б) п. 187.1 ст. 187, п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.
Рішенням Державної податкової служби України «Про результатами розгляду скарги» від 01 лютого 2023 року № 2617/6/99-00-06-01-04-06 податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року № 000/1018/32-00-07-06-19 залишено без змін, а скарга ТОВ ВКФ «ВЕЛТА» частково задоволена (скасовано податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року № 000/1019/32-00-07-06-19).
Суд першої інстанції вважав, що оскільки експортний товар вважається таким, що вивезений (експортований) за межі митної території України з моменту перетину державного кордону України, а не з моменту оформлення вантажної митної декларації, тому дійшов висновку, що визначення позивачем дати виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та, відповідно, підстав для складання податкових накладних правомірно позивачем здійснюється за фактом отримання відповідного повідомлення про дату переміщення (вивезення) товарів через митний кордон України, тому визнав податкове повідомлення-рішення Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 16 листопада 2023 року № 000/1018/32-00-07-06-19 необґрунтованим та скасував.
Суд визнає приведені висновки частково обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Східним МУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ ВКФ «Велта» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, по деклараціях з податку на додану вартість за липень 2022 року, за результатами якої складено акт від 18 жовтня 2023 року № 1061/32-00-07-06-14/30912734 (а.с. 17-39 т.1), за висновками якого встановлено порушення позивачем:
- абз. б) п. 187.1 ст. 187, пп. 195.1.1 р. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено обсяги постачання по рядку 2.1 декларації «Операції з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою» за липень 2023 року на суму 10 640 292,6 грн;
- п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 3, п. 12 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, в частині не складення ТОВ ВКФ «Велта» за липень 2023 року та не реєстрації у законодавчо встановлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою, згідно з оформленими митними деклараціями за липень 2023 року на суму 146 128 125,6 грн;
- абз. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 з урахуванням п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17) податкової декларації з ПДВ за липень 2023 року в розмірі 349 946 грн та призвело до порушення п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 349 946 грн.
На підставі приведеного акту перевірки Східним МУ ДПС по роботі з ВПП 16 листопада 2023 року прийняте, зокрема, податкове повідомлення-рішення № 000/10132-00-07-06-19 про застосування до ТОВ ВКФ «Велта» штрафних санкцій в розмірі 71 400,00 грн (а.с. 67-68 т.1), яке є предметом позову в цій справі. 
Підставою застосування до позивача штрафних санкцій є порушення позивачем пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині не складення та не реєстрації у встановлений термін в ЄРПН податкових накладних за датою оформлення митної декларації у липні 2023 року.
За позицією контролюючого органу, позивачем занижені обсяги постачання по рядку 2.1 декларації «Операції з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою», за липень 2023 року у зв`язку з невірним визначенням дати виникнення податкового зобов`язання, оскільки при експорті товарів датою виникнення податкового зобов`язання з податку на додану вартість є дата оформлення митної декларації, яка відображає завершення процедури митного оформлення експортної операції, що визначається за фактом проставлення посадовою особою митного органу на всіх аркушах митної декларації відбитку особистої номерної печатки, та засвідчує факт перетинання митного кордону України, а в разі електронного декларування – за фактом засвідчення електронним цифровим підписом посадової особи митного органу ЕМД після перетворення її у візуальну форму. Позивачем в порушення пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 ПК не складено та не зареєстровано у встановлений термін в ЄРПН податкові накладні по даті оформлення митної декларації у липні 2023 року.   
Судом встановлено, що ТОВ ВКФ «Велта» є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, здійснює експортні операції з реалізації продукції за межі митної території України.
Протягом липня 2023 року позивачем здійснювалось постачання товару на експорт.
Виходячи зі змісту акту перевірки, в якому наведено перелік оформлених в режимі експорту митних декларацій, а також переліку податкових накладних, виписаних та зареєстрованих в ЄРПН позивачем за наслідками постачання товару на експорт, позивачем виписано податкові накладні за наслідками постачання товару на експорт, проте не за фактом оформлення митних декларації, а за фактом перетину товаром митного кордону України в режимі «експорт». 
За змістом абзацу г) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі — ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення товарів за межі митної території України.
З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Місцем постачання товарів у розумінні пункту 186.1 статті 186 ПК України є:
а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);
б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;
в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Тобто виникнення податкових зобов`язань по операціям з постачання товарів не пов`язується з переходом права власності, натомість за імперативним приписом абзацу б) пункту 187.1 статті 187 ПК України у разі експорту товарів подією, з якою пов`язується виникнення податкових зобов`язань, є саме дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, а не фактична дата перетинання митного кордону України.
За положеннями абзацу а) підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту.
Останнім абзацом підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК України передбачено, що товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.
Як встановлено пунктом 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 ПК України).
Пунктом 3 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/ 28267, (далі – Порядок № 1307) передбачено, що усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1307 у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України у графі «Отримувач (покупець)» зазначаються найменування (П.І.Б.) нерезидента та через кому країна, в якій зареєстрований покупець (нерезидент), а у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН «300000000000», рядок «Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта» не заповнюється.
Оскільки у розумінні ПК України операції платників податку з вивезення товарів за межі митної території України є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, хоча й за нульовою ставкою, платник податків на час виникнення податкових зобов`язань має скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, при цьому датою виникнення податкових зобов`язань у разі експорту товарів є дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства.
Фактично спірним в контексті правовідносин, що розглядаються, є питання, чи є дата оформлення митної декларації датою перетинання товаром митного кордону України для цілей питання дати виникнення податкових зобов`язань, оскільки в цій справі дата оформлення митної декларації відрізняється від дати фактичного перетину митного кордону.
Суд не може погодитися з доводами позивача, підтриманими судом першої інстанції, що дата виникнення податкових зобов`язань має визначатися із врахуванням положень останнього абзацу підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК України, яким передбачено, що товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України, тобто датою виникнення податкових зобов`язань є дата фактичного перетину митного кордону.
По-перше, суд зазначає, що виникнення податкових зобов`язань по операціям з постачання товарів не пов`язується з переходом права власності, натомість за імперативним приписом абзацу б) пункту 187.1 статті 187 ПК України у разі експорту товарів подією, з якою пов`язується виникнення податкових зобов`язань, є саме дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, а не фактична дата перетинання митного кордону України.
При цьому, ну думку суду, положення підпункту 195.1.1 пункту 195.1 пункту 195 ПК України стосовно того, що товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України, застосовуються виключно для цілей підтвердження права платника податку на застосування нульової ставки податку на додану вартість та жодним чином не стосуються питання дати виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість. 
По-друге, суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у постановах від 01 червня 2021 року у справі №01.06.2021, від 19 лютого 2020 року у справі № 480/660/19, від 22 квітня 2021 року у справі 640/19498/19, від 13 грудня 2022 року у справі № 380/9380/21, за якою подання декларації до митних органів є юридично значимим фактом, який тягне за собою виникнення обов`язків зі сплати податків, а тому, відповідно, датою виникнення податкових зобов`язань є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Доводи позивача, що позивачем здійснюється декларування податкових зобов`язань та реєстрація в ЄРПН податкових накладних за фактом постачання товару на експорт із врахуванням індивідуальної податкової консультації ДФС України, яка надана ТОВ ВКФ «Велта», від 05 квітня 2019 року № 1465/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, суд відхиляє, оскільки зміст цієї податкової консультації не вказує, що контролюючий орган роз`яснює позивачу, що датою виникнення податкових зобов`язань за експортними операціями є дата фактичного перетину товаром митного кордону.
Також суд визнає помилковим застосування судом першої інстанції в порядку частини п`ятої статт 242 КАС України висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № П/811/2370/15, адже цей висновок стосується питання застосування статей 1, 2, 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (норма якого щодо початок відліку строку для надходження валютної виручки є аналогічними нормам Закону "Про валюту і валютні операції"), тоді як спірним в цій справі є питання дати виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість при здійсненні експортних операцій.
Відтак, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № П/811/2370/15, не є застосовним до спірних в цій справі правовідносин.
Таким чином, суд визнає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що датою виникнення податкових зобов`язань в контексті спірних правовідносин є дата фактичного ввезення товару.
Разом з тим, контролюючим органом штрафні санкції застосовані податковим повідомленням-рішенням від 16 листопада 2023 року № 000/1018/32-00-07-06-19 на підставі абзацу 4 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України.
Відповідно до абзацу четвертого пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Тобто, цією нормою ПК України встановлена фінансова відповідальність платника податку у вигляді штрафу за відсутність факту реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, складених на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкових накладних/розрахунків коригування, складених на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою тощо.
В цьому випадку позивачем зареєстровані в ЄРПН податкові накладні, складені на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, проте із порушенням граничного строку, встановленого статтею 201 ПК України, тому до позивача не може бути застосована фінансова відповідальність на підставі абзацу четвертого пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України.
Відповідно, податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року № 000/1018/32-00-07-06-19 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 71 400,00 грн є протиправним та має бути скасоване.
Через те, що судом визнане протиправним податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абзацу четвертого пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України, а висновок суду першої інстанції про дотримання позивачем терміну реєстрації податкових накладних суд визнав необґрунтованим, суд змінює мотивувальну частину рішення суду першої інстанції в цій частині. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року в справі № 160/6800/24 задовольнити частково.
Змінити мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року в справі № 160/6800/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Велта» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, виклавши її в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 10 жовтня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2024 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко