П О С Т А Н О В А
                                 І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
03 грудня 2024 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 359/8143/24
Провадження: № 33/824/4967/2024
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року, винесену під головуванням судді Вознюка С. М.
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №632745 від 29 липня 2024 року, о 05 год. 10 хв. 29 липня 2024 року на автодорозі М-03 Київ - Харків 33 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra » д.н.з.    НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії БАД № 155535 від 26.08.2023 р.), відповідальність за що передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП України.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року визнано винним  ОСОБА_1 , у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилученням транспортного засобу.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Розстрочено  ОСОБА_1 виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року по справі №359/8143/24 (провадження №3/359/3712/2024) в частині сплати штрафу в розмірі 40 800 грн. на строк 10 місяців з виплатою штрафу рівними частинами по 4080 грн щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.
Роз`яснено  ОСОБА_1 , що розмір штрафу має бути сплачений в повному обсязі не пізніше як через десять місяців з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року в частині покарання та накласти на нього адміністративне стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами та без вилучення транспортного засобу.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що 23 вересня 2024 року виконував спеціальне завдання та наказ. Нічого працівникам поліції не пояснював. Також вказує, що накладення стягнення у вигляді позбавлення спеціального права є несправедливим,  а саме накладення адміністративного стягнення у виді штрафу є достатнім для критичного усвідомлення протиправності такого вчинку.
В судовому засіданні ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити та накласти на нього адміністративне стягнення без позбавлення права керування. 
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається із матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи судом першої інстанції було достатньо повно, об`єктивно та всебічно досліджено наявні письмові матеріали та суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно вимог пункту 2.1.а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Судом встановлено, що о 05 год. 10 хв. 29 липня 2024 року на автодорозі М-03 Київ - Харків 33 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Astra » д.н.з.    НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії БАД № 155535 від 26.08.2023 р.), відповідальність за що передбачена ч. 5 ст.126 КУпАП України.
Висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №632745 від 29 липня 2024 року, складеному у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, який не містить жодних зауважень та заперечень ОСОБА_1 (а. с. 2);
довідкою заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області ДПП капітана поліції Мінасяна Саргіса, про те, що згідно обліково-реєстраційних баз даних УПП у м. Києві ДПП інформаційного порталу Національної поліції МВС України було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП від 26.03.2023 року, тому відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП при повторному вчинені будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 2, 4 цієї статті просить суд кваліфікувати дану адміністративну справу за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а. с. 8);
витягом з бази armor, відповідно до якого ОСОБА_1 , 26 серпня 2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №155535) (а. с. 5);
відеозаписом з боді камери, на яких відображені події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №632745 від 29 липня 2024 року (а. с. 11).
Визнання постановою суду ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення в апеляційній скарзі не оскаржується. Доводи апеляційної скарги стосуються виключно обрання адмінстратвиного стягення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, що на думку скаржника, є занадто суворим покаранням. 
Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на те, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, проте для себе не зробив відповідних висновків та повторно вчинив протягом року правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив йому адміністративне стягнення саме у виді штрафу в розмірі 2400 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та з без оплатним вилученням транспортного засобу, оскільки останній на іноземній реєстрації, згідно наданої поліцією інформації.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, і були підставами для її скасування в частині накладення стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, доходжу висновку, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
 
Керуючись ст. ст. 284, 294 КУпАП, суддя 
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            Т. О. Невідома