Дата документу 05.11.2024 Справа № 334/338/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 334/338/23 Головуючий у І інстанції: Ісаков Д.О.
Провадження № 22-ц/807/1727/24                                                      Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 листопада 2024 року         м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:         Полякова О.З.,
суддів:         Кочеткової І.В.,
        Кухаря С.В.,
секретар: Остащенко О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу.
17 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя видав судовий наказ № 334/338/23 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви - 16.01.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 268,40 гривень.
У вересні 2023 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якій вона просила скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2023 року у справі № 334/338/23.
В обґрунтування заяви зазначено, що при постановлені судового наказу суду не були відомі певні факти, а саме: що від шлюбу із заявником у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який з 2020 проживає разом із батьком та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Вказані обставина є істотною, яка не була відома суду, оскільки наявність доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 свідомо приховав, відтак дана обставина не була врахована судом при винесенні судового наказу.
Крім того, заявником перераховувались у добровільному порядку кошти на утримання сина ОСОБА_3 , здебільшого на картковий рахунок сина.
Повномасштабне військове вторгнення російської федерації та інтенсивні бойові дії, що тривають в Україні з 24 лютого 2022 року завдали їй значних фінансових труднощів, оскільки вона вимушена була разом з донькою покинути власну домівку та переїхати до більш безпечного міста, що негативно відобразилося на її доходах. ОСОБА_2 , подаючи до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , навмисно не вказав її фактичне місце проживання в орендованій квартирі АДРЕСА_1 та засоби зв`язку, оскільки дані відомості йому були відомі. Щомісячна плата за оренду складає 11000,00 гривень.
Крім того, розмір аліментів відповідно до виданого судового наказу, у перерахунку на частку частину її доходу, серйозно утискає її матеріальні права та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .
Вказані вище нововиявлені обставини є істотними та такими, що не були відомі суду на момент видачі судового наказу від 17 січня 2023 у справі №334/338/23, а тому наявні всі законні підстави для його скасування.
29 серпня 2023 заявниці стало відомо про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового наказу від 17 січня 2023 по справі 3334/338/23.
Також заявниця зазначала, що між нею та ОСОБА_2 наявний спір про розмір аліментів, що унеможливлює розгляд справи в порядку наказного провадження та наявна необхідність вирішення даного питання у порядку, визначеному в частині 1 статті 182 СК України.
Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просила суд скасувати судовий наказ виданий 17 січня 2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у справі № 334/338/23 у зв`язку із нововиявленими обставинами. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу,в якій, посилаючись на невідповідність ухвали нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить скасувати Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року, переглянути і скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2023 року у справі № 334/338/23 у зв`язку з ново виявленими обставинами. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при постановлені судового наказу суду не були відомі наступні факти, а саме, те що від шлюбу із заявником у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який з 2020 проживає разом із батьком та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Вказані обставина є істотною, яка не була відома суду, оскільки наявність доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 свідомо приховав, відтак дана обставина не була врахована судом при винесенні судового наказу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
03 жовтня 2024 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 151, 152), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому, з урахуванням прохання скаржника розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності, колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були й не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18, провадження № 61-14879 св 19).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).
Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26)
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Так, звертаючись з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, надала докази на підтвердження факту проживання з нею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , також підтверджено факт вимушеного переселення ОСОБА_1 .
Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були й не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.
ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 приховав від суду той факт, що  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована та проживає разом з нею, а розмір аліментів між колишнім подружжям є спірним.
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158 гс 19).
Питання дослідження і оцінки доказів, на підставі яких суд першої інстанції встановив наявність передбачених законом обставин для видачі судового наказу, не були предметом судового розгляду, оскільки судовий наказ передбачає безспірність вимог та у наказному провадженні презумюється, що заявником-стягувачем подано достовірні документи. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не здійснив належного розгляду, в судовому рішенні не виклав у достатній мірі мотиви, на яких воно базується, адже право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мала проти України»; «Суомінен проти Фінляндії»).
Колегія суддів наголошує, що на час видачі судового наказу суду не був відомий факт, що від шлюбу із заявником у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який з 2020 проживає разом із батьком та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні, факт вимушеного переселення ОСОБА_1 з малолітньою донькою в орендованій квартирі в м. Ужгород, орендна плата за яку складає 11000 грн, а ОСОБА_2 придбав частину квартири, загальна вартість якої встановлена біля 1005240 грн…
Також колегія суддів зауважує, що між батьками існує спір щодо розміру аліментів, що унеможливлює видачу судового наказу на користь ОСОБА_2 як за безспірною вимогою. Для врахування кращих інтересів дитини, колегія суддів вважає доцільним визначення розміру аліментів на дитину з урахуванням доходу сторін та їх участі в матеріальному забезпеченні обох дітей.
Обставини зазначені в заяві ОСОБА_1 є нововиявленими, тобто такими, що є підставою для перегляду судового рішення в порядку, визначеному пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року суду не є законною та обґрунтованою, тому її слід скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2023 року у справі № 334/338/23.
Керуючись ст. ст. 371, 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -задовольнити.
Ухвалу  Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року- скасувати та прийняти в цій справі нову постанову, якою:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2023 року - задовольнити.
Скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2023 року у справі № 334/338/23 (провадження № 2-н/334/78/23), яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подання заяви - 16.01.2023 року та до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 268,40 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 14 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: