ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
        
07 листопада 2024 року 
м. Київ
 
справа № 824/111/22 
провадження № 61-13176ав24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
за участю секретаря судового засідання - Кримчук Я. Р.,
            
учасники справи: 
заявник (боржник) - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна),
заінтересована особа (стягувач) - Zentrum Solutions AG (Швейцарія),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (проспект Повітряних Сил, 28, м. Київ) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року у  складі судді Нежури В. А. у справі за заявою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання судових рішень у справі за заявою компанії Zentrum Solutions AG про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 31 січня 2022 року у  справі № 141/2021 за позовом Zentrum Solutions AG до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення заборгованості, трьох процентів річних, витрат зі сплати арбітражного збору і витрат на правову допомогу та за зустрічним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення з Zentrum Solutions AG штрафних санкцій у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заяви 
 
У липні 2024 року Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - АТ «НАЕК «Енергоатом») звернулося до Київського апеляційного суду із заявою, у якій просило відстрочити на 1 (один) рік виконання ухвали Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі № 824/111/22, на підставі якого було видано виконавчий лист Київського апеляційного суду від 11 травня 2024 року № 824/111/22; зупинити виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду від 11 травня 2023 року № 824/111/22 до дати відстрочення виконання ухвали Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі № 824/111/22; відстрочити виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021 на 1 (один) рік.
 
Заяву обґрунтувало тим, щорішенням МКАС при ТПП України від 31 січня 2022  року у справі № 141/2021 задоволено первісний позов Zentrum Solutions AG до ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 3  228  857,92 євро та задоволено зустрічний позов ДП «НАЕК «Енергоатом» до Zentrum Solutions AG про стягнення 325  241,75 євро. Також вказаним арбітражним рішенням проведено зарахування задоволених за первісним позовом і за зустрічними позовними вимогами, за результатами якого стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Zentrum Solutions  AG 2  922  598,95 євро. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від   01   грудня 2022 року у справі № 824/111/22, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року, визнано та надано дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021. 11 травня 2023 року Київський апеляційний суд видав виконавчий лист про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Zentrum Solutions AG боргу. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у справі № 824/111/22 замінено боржника у виконавчих листах, виданих на підставі ухвали  Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі №  824/111/22, а саме з ДП «НАЕК «Енергоатом» на його правонаступника АТ «НАЕК «Енергоатом».
 
Вказувало, що наразі є висока імовірність вжиття Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заходів примусового виконання рішень у цій справі, що обумовлене можливістю накладання арешту на грошові кошти, що наявні на його відкритих рахунках/електронних гаманцях, скерування вимог та копії постанови банкам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, іншим фінансовим установам, що фактично зупинить його господарську діяльність як стратегічного державного енергогенеруючого підприємства в умовах воєнних дій з  рф та наявної, і без того, критичної ситуації в енергетичній системі України, що є  вкрай неприпустимим для забезпечення країни електричною енергією, нестачу якою негативно відчувають як громадяни, так і інші критично важливі в оборонній промисловості підприємства. Вжиття примусових засобів виконання рішення суду не дасть можливості здійснити заплановані ремонти енергоблоків АЕС, поставить  під загрозу подальшу можливість виробітку електроенергії та забезпеченням населення і інших вкрай важливих підприємств, зокрема в оборонній промисловості, в умовах військових дій, що підірве обороноздатність держави. 
 
Таким чином, наразі наявна нагальна потреба у прийнятті рішення про відстрочення виконання рішення суду, за яким стягується зазначена заборгованість, та надання можливості продовжувати забезпечувати господарську діяльність стратегічного державного енергогенеруючого підприємства АТ «НАЕК «Енергоатом» в умовах воєнної агресії рф.
 
Окремо АТ «НАЕК «Енергоатом» звернуло увагу суду на його особливий статус та діяльність в галузі енергетики в умовах воєнного стану, а також на те, що воно віднесене до Переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року заяву АТ «НАЕК «Енергоатом» про відстрочення виконання ухвали Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року та рішення МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021 залишено без задоволення. 
 
Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «НАЕК «Енергоатом» про відстрочення виконання судових рішень, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішення МКАС при ТПП України у справі № 141/2021 ухвалено 31 січня 2022 року, ухвала Київського апеляційного суду винесена 01 грудня 2022 року, а заява про відстрочення виконання вказаних судових рішень подана заявником до суду лише  11 липня 2024 року, то заявник пропустив визначений частиною п`ятою статті 435 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) річний строк на вчинення зазначеної процесуальної дії. 
 
Водночас суд першої інстанції виходив із того, що ані норми закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ані положення глави 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу» не передбачають повноваження суду, який розглядає заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, вирішувати питання щодо відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що він позбавлений повноважень щодо вирішення питання про відстрочення виконання рішення МКАС при ТПП України від 31 лютого 2022 року у справі № 141/2021, щодо якого надано дозвіл на виконання.
 
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки не було встановлено підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання ухвали  Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року, то відсутні підстави для  зупинення виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду  від 11 травня 2023 року № 824/111/22 до дати відстрочення виконання ухвали Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі № 824/111/22.
 
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої АТ «НАЕК «Енергоатом» заяви з огляду на її необґрунтованість, а також на ту обставину, що з дня ухвалення вказаних судових рішень минуло більше одного року. 
 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги, позиція інших учасників справи 
 
У вересні 2024 року АТ «НАЕК «Енергоатом» із застосуванням засобів поштового зв`язку подало до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне  застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відстрочити йому виконання ухвали Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі № 824/111/22, якою визнано рішення МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021, строком на 1 (один) рік.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції:
 
-  не звернув увагу на те, що згідно з частиною п`ятою статті 435 ЦПК України суд має право відстрочити виконання рішення суду строком не більше одного року з дня розгляду заяви про відстрочення по суті та прийняття такого рішення про відстрочення;
 
-  помилково ототожнив неможливість відстрочення рішення МКАС при ТПП  України з відстроченням ухвали національного суду, якою визнано та надано  дозвіл на виконання такого рішення міжнародного комерційного арбітражу;
 
-  не врахував, що оскільки питання про визнання й надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України відноситься до юрисдикції Київського апеляційного суду, який розглядає відповідні заяви як суд першої інстанції, то питання щодо відстрочення ухвали за наслідками такого розгляду відноситься виключно до його компетенції;
 
-  проігнорував, що заявник перед зверненням до Київського апеляційного суду звертався з відповідною заявою про відстрочення виконання рішення МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021 безпосередньо до МКАС при ТПП України, але отримав від цього суду відповідь про те, що на підставі частини першої статті 435 ЦПК України із заявою про відстрочення виконання рішення МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021 йому слід звертатись до Київського апеляційного суду; 
 
-  обмежив законне право заявника на доступ до суду в аспекті відмови у задоволенні його клопотання про відстрочення виконання судових рішень.
 
Водночас у апеляційній скарзі АТ «НАЕК «Енергоатом» виклало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року. 
 
У жовтні 2024 року Zentrum Solutions AG, в інтересах якої діє адвокат Хомин О. М., із застосуванням засобів поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив на  апеляційну скаргу АТ  «НАЕК  «Енергоатом», в якому, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги, просило відмовити в її задоволенні та залишити ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року без змін.
 
Рух справи у суді апеляційної інстанції
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями  Верховного Суду від 30 вересня 2024 року апеляційну скаргу АТ «НАЕК «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 рокупередано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.  
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «НАЕК «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного  суду від 05 вересня 2024 року; витребувано із Київського апеляційного суду матеріали справи № 824/111/22; надано Zentrum Solutions AGстрок для подання відзиву на апеляційну скаргу. 
 
У жовтні 2024 року матеріали справи № 824/111/22 надійшли до Верховного            Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2024 року закінчено підготовчі дії у справі  за    апеляційною скаргою АТ «НАЕК «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року. Справу №  824/111/22 призначено до  розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 листопада  2024 року на 11:00 год за адресою: м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28, з повідомленням учасників справи.  
 
Сторонам та їхнім представникам направлено судові повістки-повідомлення про дату, час та місце розгляду  справи № 824/111/22, які вони отримали у встановленому законом порядку. 
 
Позиція Верховного Суду 
 
Частиною другою статті 24 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Зазначене кореспондується із положенням частини другої статті 351 ЦПК України, якою врегульовано перелік судів апеляційної інстанції.
 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, беручи до уваги відзив стягувача та інші заяви учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи
 
Суд першої інстанції встановив, що рішенням МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021 задоволено первісний позов Zentrum Solutions AG до ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 3  228  857,92 євро та задоволено зустрічний позов ДП «НАЕК «Енергоатом» до Zentrum Solutions AG про стягнення 325  241,75 євро. Указаним арбітражним рішенням проведено зарахування задоволених за первісним позовом і за зустрічними позовними вимогами, за результатами якого стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Zentrum Solutions AG  2 922 598,95 євро. 
 
Рішення МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021 ДП  «НАЕК «Енергоатом» добровільно не виконало, його виконання не було зупинене судом та не було скасоване.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі №  824/111/22 заяву ДП «НАЕК «Енергоатом» задоволено. Визнано та надано дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 31 січня 2022 року у справі № 141/2021 за позовом Zentrum Solutions AG до ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 3 228 857,92 євро, з яких: 3  177  000,00 євро основного боргу, 51 857,92 євро - три проценти річних, і витрати зі сплати арбітражного збору та витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 євро та за зустрічним позовом ДП  «НАЕК «Енергоатом» про стягнення з Zentrum Solutions AG 325 241,75 євро штрафних санкцій у зв`язку з неналежним виконанням умов контракту від  25  листопада 2019  року № 53-129-01-19-01995. Видано виконавчий лист про  стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Zentrum Solutions AG 2 922 598,95 євро основного боргу. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Zentrum Solutions  AG судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного арбітражу у розмірі 1 240,00 грн.
 
Додатковою ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у справі №  824/111/22 заяву Zentrum Solutions AG задоволено. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь компанії Zentrum Solutions AG витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 Євро.
 
Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №  824/111/22 апеляційні скарги ДП «НАЕК «Енергоатом» залишено без задоволення. Ухвалу  Київського апеляційного суду від  01 грудня 2022 року та додаткову ухвалу  Київського апеляційного суду від  22  грудня 2022 року залишено без           змін.
 
11 травня 2023 року Київський апеляційний суд видав два виконавчі листи про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Zentrum Solutions AG основного боргу та судові витрати.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 березня 2024 року у справі №  824/111/22 заяву Zentrum Solutions AG про заміну боржника у виконавчих листах задоволено. Замінено боржника у виконавчих листах, виданих на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року у справі № 824/111/22, а саме з ДП «НАЕК «Енергоатом» на його правонаступника АТ «НАЕК «Енергоатом».
 
13 червня 2024 року МКАС при ТПП України у своїй відповіді № 2123/14-7 на запит АТ «НАЕК «Енергоатом», посилаючись на частину першу статті 435 ЦПК України, зазначило, що із заявою про відстрочення виконання рішення МКАС при ТПП України у справі № 141/2021 заявнику слід звернутись до Київського апеляційного суду, який видав виконавчий лист на рішення МКАС при ТПП України і є судом першої інстанції у справі про виконання рішення МКАС, оскільки усі питання, пов`язані з виконанням рішення МКАС при ТПП України, розглядались Київським апеляційним судом як судом першої інстанції.
 
10 липня 2024 року на підставі вказаних виконавчих листів було відкрито виконавче провадження № 75497231.
 
Правове обґрунтування
 
Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
 
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
 
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
 
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
 
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
 
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
 
Згідно із частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
 
Отже, за змістом вказаних норм права відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
 
Оскільки судове рішення, виконання якого просив відстрочити заявник, а саме ухвалу Київського апеляційного суду у справі № 824/111/22, постановлено 01 грудня 2022 року, а з відповідною заявою АТ «НАЕК «Енергоатом» звернулося  до суду лише 11 липня 2024 року, тобто більше ніж через один рік з дня ухвалення судових рішень, то суд першої інстанції у цій справі дійшов правильного висновку  про відмову в її задоволенні з мотивів того, що положення частини п`ятої  статті  435  ЦПК України містить імперативну вимогу про неможливість відстрочення виконання судового рішення більше ніж на один рік з дня його ухвалення, яка не підлягає двоякому тлумаченню.
 
До подібних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду у  складі Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2020 року у справі № 905/2912/15 та Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2024 року у справі № 824/50/22.
 
Водночас суд першої інстанції правильно виходив із того, що ані норми закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ані положення глави 3 розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу» не передбачають повноваження суду, який розглядає заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, вирішувати питання щодо відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що він позбавлений повноважень щодо вирішення питання про відстрочення виконання рішення МКАС при ТПП України від 31 лютого 2022 року у справі № 141/2021, щодо якого надано дозвіл на виконання.
 
Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції обмежив законне  право заявника на доступ до суду в аспекті відмови у задоволенні його клопотання про відстрочення виконання судових рішень, є необґрунтованим з огляду на таке.
 
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. 
 
У рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Osman v. the United Kingdom», заява № 87/1997/871/1083, та у рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладному руху у судовому процесі.
 
Тому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Diya 97 v. Ukraine», заява № 19164/04).
 
Оскільки судом першої інстанції встановлено, що у цій справі заявник пропустив визначенийчастиною п`ятою статті 435 ЦПК України річний строк на відстрочення виконання судових рішень з дня їх ухвалення, то право АТ «НАЕК «Енергоатом» на доступ до суду не може вважатись порушеним.
Доводи апеляційної скарги про те, що згідно з частиною п`ятою статті 435 ЦПК України суд має право відстрочити виконання рішення суду строком не більше одного року з дня розгляду заяви про відстрочення по суті та прийняття такого рішення про відстрочення, Верховний Суд відхиляє, оскільки вони зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником чинних норм цивільного процесуального законодавства України.
 
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, а зводяться до незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції.
 
Водночас Верховний Суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява № 18390/91). 
 
Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99).
 
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для її задоволення.
 
Керуючись статтями 24, 259, 351, 367, 374, 375, 381-384, 435 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року залишити без             змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є  остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 11 листопада 2024 року.

Судді: | І. Ю. Гулейков
| Р. А. Лідовець
| Д. Д. Луспеник