ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

07 листопада 2024 року 	м.Суми	

Справа №591/4997/22 
Номер провадження 22-ц/816/1542/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/1» 
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2024 року у складі судді Ніколаєнко О.О., постановлену у м. Суми, 
в цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:
У жовтні 2022 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/1» (далі по тексту – ОСББ «Герасима Кондратьєва, 127/1») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 222124 грн 50 коп., з яких: заборгованість по сплаті внесків за житлову послугу (послуга з управління багатоквартирним будинком, яка здійснюється в будинку шляхом самозабезпечення) за період з 01 січня 2022 року до 30 вересня 2022 року в сумі 112690 грн 80 коп.; заборгованість по сплаті внесків до резервного фонду ОСББ за період з 01 січня 2022 року до 30 вересня 2022 року в сумі 109433 грн 70 коп. 
Свої вимоги мотивувало тим, що у лютому 2018 році на підставі рішення установчих зборів власників житлових та нежитлових приміщень створено ОСББ Герасима Кондратьєва, 127/1». ОСОБА_1 є власником наступних приміщень в даному будинку: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 164,5 кв.м., нежитлових приміщень загальною площею 1192,9 кв.м. Рішенням загальних зборів співвласників будинку було вирішено перейти з 01 грудня 2018 року на самозабезпечення. Починаючи з 01 січня 2022 року ОСОБА_1 , як власник приміщень в даному будинку, не виконує свої зобов`язання зі сплати внесків на послуги з управління багатоквартирним будинком та внески до резервного фонду, розмір яких визначений протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/2» від 30 грудня 2021 року. 
23 лютого 2023 року ОСББ «Герасима Кондратьєва, 127/2» подана заява про збільшення позовних вимог, яка ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року прийнята до розгляду, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 98722 грн 00 коп., з яких: заборгованість по сплаті внесків на житлову послугу (послуга з управління багатоквартирним будинком, яка здійснюється в будинку шляхом самозабезпечення) за період з 01 жовтня 2022 року до 31 січня 2023 року в сумі 50084 грн 80 коп.; заборгованість по сплаті внесків до резервного фонду ОСББ за період з 01 жовтня 2022 року до 31 січня 2023 року в сумі 48637 грн 20 коп.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2024 року провадження у справі за позовом ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №920/495/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Герасима Кондратьєва 127/1» про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСББ ««Герасима Кондратьєва 127/1» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити дану справу до вказаного суду для продовження її розгляду. 
У доводах апеляційної скарги вказує на те, що справа перебуває на розгляду у суду з жовтня 2022 року, з позовом про скасування рішення загальних зборів співвласників будинку відповідач звернувся лише у 2024 році, такі дії відповідача свідчать про намагання затягнути розгляд цієї судової справи. Зазначає, що оскаржувана ухвала суду не містить процесуального обґрунтування та мотивування, в чому саме полягає неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №920/495/24. 
Представником ОСОБА_1 – адвокатом Ейсмонт М.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення. Вказує на те, що заявник апеляційної скарги надає відповідачу образливі характеристики, чим фактично схиляє суд до прийняття незаконного рішення, розраховуючи на негативні емоції відносно відповідача, що є підставою для залишення апеляційної скарги без розгляджу. Вважає, що спірні правовідносини відносяться до юрисдикції господарському суду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
За змістом пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі. 
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За таких обставин розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З матеріалів справи вбачається, що справа за позовом ОСББ «Герасима Кондратьєва, 127/2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками на житлову послугу та внесками до резервного фонду перебуває в провадженні суду з 15 жовтня 2022 року (а.с. 42). 
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 01 травня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Герасима Кондратьєва, 127/2», в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів ОСББ, оформлене протоколом загальних зборів, розпочатого 30 грудня 2021 року, завершеного 15 січня 2022 року в частині прийняття рішення про встановлення розмірів внесків на утримання і ремонт житлових та нежитлових приміщень, про встановлення розмірів внесків (платежів, відрахувань) до резервного фонду ОСББ та про припинення надання житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 до погашення в повному обсязі заборгованості за неї ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Постановляючи оскаржувану ухвалу та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення спірних питань у справі №920/495/24 впливає на можливі наслідки вирішення спору у даній справі, що дає підстави для висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. 
Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія судді погодитися не може.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті  251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі N 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі".
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі N 6-1957цс16.
Судом першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі не наведено доводів та обґрунтувань необхідності зупинення провадження,  як в частині об`єктивної неможливості розгляду даної справи до набрання  законної сили судовим рішенням у справі №920/495/24, так і стосовно того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Колегія суддів, проаналізувавши наведені позивачем доводи у позовній заяві, дійшла висновку, що  суд першої інстанції при розгляді даної справи, не позбавлений можливості самостійно оцінити доводи позивача та відповідачів, що стосуються вирішення спірних правовідносин між сторонами. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ  ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи   до прийняття рішення у справі №920/495/24.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що розумність строків розгляду справи згідно ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Проте, суд першої інстанції вищенаведеного не врахував і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.
Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374,  п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
                                                     п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герасима Кондратьєва 127/1» задовольнити. 
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов