Номер провадження: 33/813/2483/24
Номер справи місцевого суду: 504/3456/24 
Головуючий у першій інстанції Якимів А. В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської областівід 10.09.2024 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 від 26.07.1986, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 10.08.2024 о 10:55 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, с-ще Доброслав, вул. Центральна, 56, ОСОБА_1 керував автомобілем Audi 80, р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager, результат становить 1,86 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, просить її скасувати, з наступних підстав:
- у діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення;
- транспортний засіб під його керуванням зупинений безпідставно, зупинка водія безпідставно не є законною, а тому всі подальші вимоги працівників поліції, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний;
- ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- поліцейський не з`ясував факт розбіжностей двох обставин: його тверджень, що алкоголю не вживав, а прилад Драгер показав позитивний результат;
- поліцейський не роз`яснив, що твердження про невжиття алкоголю – є незгода водія з результатами тесту;
- постанова суду першої інстанції не містить відомостей про технічний засіб, яким зроблено відеозапис.
Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а у разі відмови у закритті справи – направити справу на новий судовий розгляд.
В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №123255 від 10 серпня 2024 року, складеним відносно  ОСОБА_1  відповідно до якого, 10.08.2024 року о 10:55 год., в смт. Доброслав, по вул. Центральна, 56, Одеського району, Одеської області, водій ОСОБА_1  керував автомобілем марки Audi 80, р.н.  НОМЕР_2  у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів марки «DRAGER» відповідно до якого у останнього виявлено 1,86 ‰ (проміле) алкоголю;
 
- результатом тесту за допомогою приладу «DRAGER», згідно якого, тестом від 10.08.2024 року встановлено вміст алкоголю у видихаємому  ОСОБА_1 повітрі становить 1,86 ‰ проміле;
 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
-диском відеозапису, з якого вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення.
Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, зі змісту протоколу серії ААД №123255 від 10 серпня 2024 року, складеним відносно  ОСОБА_1  відповідно до якого, 10.08.2024 року о 10:55 год., в смт. Доброслав, по вул. Центральна, 56, Одеського району, Одеської області, водій ОСОБА_1  керував автомобілем марки Audi 80, р.н.  НОМЕР_2  у стані алкогольного сп`яніннязгідно показань газоаналізатора «DRAGER ALCOTEST»з результатом 1,86‰ проміле. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху.
Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».
ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка.
ОСОБА_1 проставлений підпис в адміністративному протоколі.
Крім того, на місці зупинки, під час складання протоколу  ОСОБА_1 надавав пояснення по суті порушення, зокремазазначив, що напередодні вживав алкоголь.
Після проходження тесту газоаналізатором «DRAGER ALCOTEST»з результатом 1,86‰ проміле, з результатом погодився, в медичний заклад їхати відмовився.
З огляду на вказане апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги що поліцейський не з`ясував факт розбіжностей двох обставин: його тверджень, що алкоголю не вживав, а прилад Драгер показав позитивний результат, оскільки ОСОБА_1 з результатом погодився і в медичний заклад їхати відмовився, що підтвердив і в судовому засіданні апеляційного суду.
Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 10.08.2024. Зокрема, відеозапис розпочинається з моменту зупинення транспортного засобу, за кермом якого перебував, як згодом було встановлено, ОСОБА_1 Зафіксовано як поліцейський повідомив водієві про підозру перебування його у стані алкогольного сп`яніння, наголосивши ознаки такого сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя), на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій погодився та в подальшому пройшов тест на газоаналізаторі. Після цього, поліцейським роз`яснені права водію та складено протокол про адміністративне правопорушення.
Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, дослідженими під час апеляційного розгляду, які дають підстави визнати докази належними та допустимими та такими, що підтверджують вину  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Твердження апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння є неприйнятними та спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом з портативного відео реєстратору інвентарний № NC 211321.
Наявний відеозапис відображає послідовність дій поліцейських. Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, відповідають вимогам Інструкції. Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, портативний відеореєстратор – пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.
Посилання ОСОБА_1 що транспортний засіб під його керуванням зупинений безпідставно, зупинка водія безпідставно не є законною, а тому всі подальші вимоги працівників поліції, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний є необґрунтованими, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п.2.5 ПДР України.
Доводи апеляційної скарги що постанова суду першої інстанції не містить відомостей про технічний засіб, яким зроблено відеозапис є неприйнятними оскільки вказана обставина не впливає правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Відповідно до приписів п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Отже, дії  ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Накладаючи на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення
Постанову Комінтернівського районного суду Одеської областівід 10.09.2024 року, відносно ОСОБА_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 Ю.І. Кравець