КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6284/2024 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            29 травня 2024 року                                                                           м. Київ
                                                                                                                         Справа № 367/984/21
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                             Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,  
за участю секретаря  судового засідання              Дубінкіної М.І. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яка подана представником Дрешель Альоною Володимирівною, на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Кравчук Ю.В., 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин Оксана Степанівна про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, 
встановив:
 
У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис №71985 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Позивача зазначено як боржника за кредитним договором №352551879 від 27.04.2019, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами  є ТОВ «ФК Онлайн фінанс».  Сума заборгованості за виконавчим написом складає 10996,60 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 2156 грн. 64 коп.; прострочена заборгованість по несплаті відсотків за користування кредитом - 3856 грн. 80 коп.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4983 грн. 16 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача ТОВ «ФК Онлайн фінанс» в розмірі 1200 грн., які підлягають стягненню з боржника ОСОБА_1   на користь ТОВ «ФК Онлайн фінанс». Загальна сума виконавчого напису складає 12196 грн. 60 коп.
Зазначає, що відповідно до чинного законодавства даний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Стягувач не надав нотаріусу переліку документів на підтвердження безспірності заборгованості, надав нотаріусу документ для вчинення виконавчого напису у простій письмовій формі, що не посвідчений нотаріально. Отже, вчинення виконавчого напису № 71985 від 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з   ОСОБА_1   на користь ТОВ «ФК Онлайн фінанс» 12 196 грн. 60 коп. за договором між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»  та ОСОБА_1  здійснено з грубим порушенням законодавства. 
Крім того, в наданому примірнику договору відсутній підпис позивача ОСОБА_1 , тому на підставі наданого договору нотаріус не міг встановити, чи існувала заборгованість та якого розміру. Як зазначив ОСОБА_1 , зі змістом наданого стягувачем договору ніколи не був ознайомлений, та не надавав згоди на його укладення на викладених в договорі умовах. ОСОБА_1   вважає договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не укладеним.
Також стягувач не підтвердив безспірності суми заборгованості, оскільки наданий документ з назвою «Виписка з особового рахунку за кредитним договором ОСОБА_1 » не є випискою з рахунку боржника, не містить жодної інформації про рух грошових коштів між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не містить інформацію про дати погашення заборгованості та про дату та суму отримання ОСОБА_1   суми кредиту.
Вказує, що договір між ОСОБА_1   та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є договором споживчого кредитування. ОСОБА_1 зазначає, що ніколи не отримував від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» примірника договору, який наданий нотаріусу. В такій редакції ОСОБА_1   договору ніколи не підписував.
Посилаючись на викладене, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №71985, вчинений 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1   на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 12 196 грн. 60 коп. за договором, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1   
18.10.2022 до суду надійшло доповнення до позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В доповненнях представник позивача зазначає, що 26.03.2021 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис № 41709 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ТОВ «СС ЛОУН», є правонаступником всіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами ТОВ «ФІНФОРС». Загальна сума виконавчого напису складає 14877 грн. 50 коп.
 
Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2023 року позов задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.  від 09 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 71985 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів на загальну суму 12 196 грн. 60 коп.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 26 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 41709 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів на загальну суму 14 877 грн. 50 коп.
Стягнуто із ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Стягнуто із ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь держави судовий збір у сумі 2850 грн. 60 коп.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2023 року.
 
Не погоджуючись з заочним рішенням в частині стягнення судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, представник ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - Дрешель А.В. звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить заочне рішення суду в частині стягнення судових витрат за надання професійної правової допомоги в сумі 10000 грн. скасувати  та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення  судових витрат за надання професійної правової допомоги відмовити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.  
Вказує, що суд першої інстанції при визначенні суми відшкодування має виходити з реальності адвокатських витрат та розумності розміру, з урахуванням обставин справи та доводів сторін. Вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру у розумінні ч.3 ст. 141 ЦПК України, не є співмірною зі складністю справи. При цьому, представником позивача не надано детального опису виконаних робіт, а також докази понесених позивачем витрат на правову допомогу, а саме відсутні документи на підтвердження сплати послуг адвоката у повному обсязі. Суд не в повному обсязі дослідив  надані докази, надав невірну оцінку щодо співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат. Наголошує, що представник позивача не надав належні, достовірні та допустимі докази надання правової допомоги по справі, та інших документів, що підтверджують співмірність обсягів наданих послуг.
 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.   
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372  ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, вислухавши  пояснення  позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
 
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 71985, яким стягнуто із ОСОБА_1 грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у розмірі 12 196 грн. 60 коп. 
Заборгованість стягувалася за кредитним договором № 352551879 від 27 квітня 2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1118-01 від 28.11.2018, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
На підставі виконавчого напису № 71985 від 09.10.2020, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. відкрито виконавче провадження № 63694909.
26.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис № 41709, яким стягнуто із ОСОБА_1 грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у розмірі 14 877 грн. 50 коп. 
Заборгованість стягувалася за кредитним договором № 608174-А від 18 липня 2019 року укладеним з ТОВ «СС Лоун», правонаступником всіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40071779-22 від 23.10.2019 є ТОВ «Фінфорс», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28/1220-01 від 28.12.2020, є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
На підставі виконавчого напису № 41709 від 26.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. відкрито виконавче провадження № 66593863.
 
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріуси вчинили оскаржувані виконавчі написи на підставі кредитних договорів, які не були нотаріально посвідченими. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусами виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи повідомлявся позивач про наявність такої заборгованості (отримання вимоги про усунення порушень). Одночасно суд врахував, що виконавчий напис № 41709 вчинено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 26.03.2021, а заборгованість стягнуто за період з 28.12.2020 по 10.03.2021, вказана обставина підтверджує, що заборгованість не була безспірною за цей період, оскільки об`єктивно боржник не був повідомлений не менше ніж за 30 днів про заборгованість саме за цей період. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваних виконавчих написів була безспірною. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Крім того, дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, участь представника позивача в судових засіданнях, суд дійшов висновку про необхідність часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. Отже, суд вважав за можливе заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу в сумі 20 000 грн. задовольнити частково  та стягнути із відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн.
 
Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду в частині визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчого напису № 71985 від 09 жовтня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів на загальну суму 12 196 грн. 60 коп. та виконавчого напису № 41709 від 26 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів на загальну суму 14 877 грн. 50 коп., не оскаржується, а тому  відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається. 
З висновками суду першої інстанції в частині стягнення  з відповідача на користь позивача 10 000 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів погоджується, враховуючи наступне. 
 
Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:  чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;  чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).
У п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд, зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу,  за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,  зазначив наступне.
« Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).»
 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача Шадріним О.С. додано до позовної заяви:
 - копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, 
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, 
- копію договору № 18/01 про надання правової допомоги від 18 січня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Тихоненков, Надоля, Шадрін та соратники» в особі голови - Шадріна О.С., 
- дублікат квитанції від 03 лютого 2021 року про оплату за договором про надання правничої допомоги за складання позову у розмірі 5 000 грн. 
- розрахунок судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи. 
Відповідно до договору № 18/01 про надання правової допомоги від 18 січня 2021 року, сторони домовилися, що вартість оплати послуг становить 20 000 грн. (п. 4.1 договору).
З розрахунку судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, вбачається, що адвокатом здійснено: 
- аналіз законодавства та судової практики, вивчення наданих клієнтом документів тривалістю 2 год. 30 хв. на суму 4000 грн.; 
- узгодження правової позиції, розробка стратегії ведення судової справи, збір та аналіз документів тривалістю 3 год. 30 хв. на суму 6000 грн               
- підготовка та подання позову, участь у судових засіданнях тривалістю 5 год. на суму 10 000 грн.
Всього розмір судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи становить 20 000 грн.
Встановлено, що предметом даного спору є визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчого напису № 71985 від 09 жовтня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів на загальну суму 12 196 грн. 60 коп. та виконавчого напису № 41709 від 26 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів на загальну суму 14 877 грн. 50 коп.
З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі було відкрито ухвалою суду від 16 лютого 2021 року та призначено у справі підготовче засідання .
Ухвалами Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2021 року та від 16 лютого 2021 року було задоволено подані адвокатом Шадріним О.С. заяви про забезпечення позову - шляхом  зупинення стягнення у виконавчому провадженні та про витребування доказів - копію нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису. 
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача був обізнаний про  відкриття провадження у справі, про дати судових засідань, подавав клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного в судове засідання на 23 березня 2021 року, на 01 червня 2021 року та 23 червня 2021 року.  При цьому відзиву на позовну заяву представник відповідача не подавав, заперечень щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивача на суму 20 000 грн., що були заявлені у тексті позовної заяви,  -  також не висловлював. 
У підготовчому судовому засіданні 28.07.2021 року був присутній позивач та його представник Шадрін О.С. , представник відповідача не з`явився.
22 вересня 2021 року справу було передано в провадження судді Кравчук Ю.В. у зв`язку з припиненням повноважень судді Саранюк Л.П.  
Ухвалою суду першої інстанції від 18 жовтня 2022 року було прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, розгляд справи відкладено на 06 грудня 2022 року. 
Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - Шадріна О.С. про забезпечення позову - зупинення  стягнення на підставі виконавчого напису від 26 березня 2021 року. 
Оскаржуване рішення суду ухвалено 13 березня 2023 року, за відсутності  в судовому засіданні учасників справи. 
 
Враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду,  керуючись  такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, приймаючи до уваги обсяг вчинених процесуальних дій представником ОСОБА_1 - адвокатом Шадріним О.С.,   виходячи з конкретних обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000  грн.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн., натомість суд першої інстанції, зменшуючи суму витрат, що підлягає до відшкодування за рахунок відповідача, до 10 000 грн., належним чином обґрунтував своє рішення,  врахував обґрунтованість понесених витрат  та їх необхідність, а також їх  пропорційність до предмета спору, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. 
Доводи апеляційної скарги про те, що витрати на правничу допомогу, які стягнуто судом першої інстанції, не відповідають критерію їх реальності в зв`язку з відсутністю факту їх дійсності та необхідності, розумності та співмірності, колегія суддів відхиляє, оскільки представник відповідача, будучи належно повідомленим про розгляд справи, отримавши копію позовної заяви, в якій було заявлено попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу,  не подав  заяви про неспівмірність заявлених  позивачем витрат на правову допомогу та їх зменшення відповідно до положень ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України. Натомість суд першої інстанції,  виходячи із  необхідності застосування визначених ч. 3 ст. 141 ЦПК України  критеріїв,  врахування яких є обов`язковим при розподілі судових витрат, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення суми заявлених витрат із 20 000 грн. до 10 000 грн., враховуючи  пов`язаність витрат із розглядом справи, їх обґрунтованість та пропорційність до предмета спору. 
Доводи апеляційної скарги про те, що представником позивача не надано доказів на підтвердження сплати послуг адвоката у повному обсязі, колегія суддів відхиляє, оскільки відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною  чи тільки має бути сплачено. 
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постановах від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 , від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18,  витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
 
Враховуючи умови договору № 18/01 про надання правової допомоги від 18 січня 2021 року, відповідно до п. 41.1 якого сторони домовилися, що вартість оплати послуг становить 20 000 грн., дублікат квитанції від 03 лютого 2021 року про оплату за договором про надання правничої допомоги за складання позову у розмірі 5000 грн. та розрахунок судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, в якому міститься перелік наданих адвокатом послуг ( а.с. 205, т. 1), доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи детального опису виконаних робіт  та доказів понесених позивачем витрат на правову допомогу колегія суддів вважає необґрунтованими.  
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість  рішення суду першої інстанції колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні суду.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Отже, рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яка подана представником Дрешель Альоною Володимирівною, -   залишити без задоволення.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2023 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
            Повний текст постанови складено  11 листопада 2024 року.

 
    Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 

                        Судді:                                                                      Кирилюк Г.М.

                                                                                                         Рейнарт І.М.