Справа № 450/2883/24                                Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б. 
Провадження № 22-ц/811/2355/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Ковальчука Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року,-
ВСТАНОВИВ:

у червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Крім того, у червні 2024 року представник ОСОБА_1  – ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову.
В обгрунтування заяви покликається на те, що в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1316/122/11, виданого 29 лютого 2016 року Пустомитівським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитним договором № СM-SME606/001/2008 від 10 липня 2008 року в розмірі 101764,08 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2141953,46 грн.; 5241.12 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 110316,29 грн.; 1070976,73 грн. пені за несвоєчасне повернення суми кредиту та 1820 грн. судових витрат, а всього 3325066,48 грн., 09 лютого 2017 року відбулися електронні торги щодо реалізації земельної ділянки, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Мелечковичі, переможцем яких визнано ОСОБА_3 . У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2017 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Мелечковичі, та заборонено Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та іншим особам, зокрема нотаріусу вчиняти дії, пов`язані з оформленням результатів електронних торгів та протоколом проведення електронних торгів, сформованого 09 лютого 2017 року, про придбання ОСОБА_3 лоту № 193478, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Мелечковичі. Однак, незважаючи на наявність ухвали про забезпечення позову, приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку за ОСОБА_3 , який в подальшому поділив земельну ділянку на дві окремі земельні ділянки: загальною площею 0.7000 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:1393, з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також земельну ділянку загальною площею 0.139 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:1394 з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Стверджує, що оскільки предметом позову є витребування вищезазначених земельних ділянок з володіння відповідача, відчуження цих земельних ділянок на користь інших осіб під час розгляду справи значно утруднить або унеможливить виконання судового рішення в майбутньому у разі задоволення позову. Зазначає, що єдиним ефективним способом запобіганню відчуження відповідачем спірних земельних ділянок під час розгляду справи є накладення судом заборони відчуження даних об`єктів нерухомого майна, а у випадку невжиття такого заходу забезпечення позову земельні ділянки можуть перейти у власність третіх осіб, а відтак у майбутньому вона змушена буде ініціювати додаткові судові спори з цими особами. Вказує, що заборона відчуження спірних земельних ділянок не позбавляє відповідача права користування даними земельними ділянками на час розгляду справи, а відтак такий захід забезпечення позову є пропорційним втручанням в право власності відповідача. 
З наведених підстав просить:
-заборонити відчуження земельної ділянки загальною площею 0.7000 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:1393, з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 );
-заборонити відчуження земельної ділянки загальною площею 0.1393 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:1394, з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння – відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1  – ОСОБА_2 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції не врахував, що за відповідачем зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки, а відтак він може в будь-який момент їх відчужити на користь інших осіб, що значно утруднить або унеможливить виконання судового рішення в майбутньому у разі задоволення позову. Зазначає, що відповідач не спростував факт існування вірогідності того, що він може вільно та на власний розсуд здійснювати правомочності володіння, користування та розпорядження вказаним майном, що може призвести до безконтрольного збільшення кола осіб, які можуть претендувати на спірне майно, що не лише ускладнить, але й зробить неможливим виконання рішення суду у цій справі. Вважає, що суд першої інстанції не навів жодних мотивів відхилення доводів заявника, зазначених у заяві про забезпечення позову, формально вказавши лише, що в заяві відсутнє належне обгрунтування. Вказує, що єдиним ефективним способом запобіганню відчуження відповідачем спірних земельних ділянок під час розгляду справи є накладення судом заборони відчуження даних об`єктів нерухомого майна, а у випадку невжиття такого заходу забезпечення позову земельні ділянки можуть перейти у власність третіх осіб, а відтак у майбутньому вона змушена буде ініціювати додаткові судові спори з цими особами. Звертає увагу, що вжиття заходів забезпечення позову з метою недопущення перереєстрації прав на це майно та його відчуження жодним чином не створює перешкоди та обмеження можливостей відповідача як власника майна, користуватися цим майном та не призведе до негативних наслідків. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 29 листопада 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 25 листопада 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 29 листопада 2024 року. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме по собі пред`явлення позовних вимог не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову, а доводи заяви не містять достатнього обґрунтування, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Забезпечення позову – заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).
Відповідно до роз`яснень п.п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Шаравара Оксана Романівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Тобто, між сторонами існує спір щодо права власності на земельні ділянки кадастровий номер 4623686600:02:001:1393, загальною площею 0.7000 га, та кадастровий номер 4623686600:02:001:1394, загальною площею 0.1393 га, щодо яких заявник просить вжити заходи забезпечення позову, у зв`язку з ризиком ускладнення чи унеможливлення в подальшому виконання рішення суду, відновлення прав позивача та повернення до попереднього стану.
Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник покликається на те, що вищезазначені земельні ділянки утворилися внаслідок поділу земельної ділянки, яку відповідач набув у власність за результатами оскаржених електронних торгів, а в подальшому здійснив поділ цієї земельної ділянки, незважаючи на наявність ухвали про забезпечення позову, якою накладено арешт та заборону вчиняти дії, пов`язані з оформленням результатів електронних торгів.
Протоколом проведення електронних торгів № 2344692 підтверджується, що 09 лютого 2017 року проведено електронні торги з продажу предмета іпотеки, а саме, земельної ділянки загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059 з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Малечковичі, переможцем яких став ОСОБА_3 
03 березня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зубиком О.І. складено акт про реалізацію предмета іпотеки, затверджений в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 .
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Франківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2017 року заяву про забезпечення позову у справі № 465/1660/17 задоволено.
Забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Мелечковичі.
Заборонено Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та іншим особам, зокрема нотаріусу вчиняти дії, пов`язані з оформленням результатів електронних торгів та протоколом проведення електронних торгів, сформованого 09 лютого 2017 року, про придбання ОСОБА_3 лоту № 193478, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0.2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Мелечковичі.
Свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області 31 березня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі за №272, посвідчено, що ОСОБА_3 на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мешко В.М.03 березня 2017 року, належить на праві власності земельна площею 0.2089 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Мелечковичі. 
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Шараварою О.Р. № 34565518 від 31 березня 2017 року проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Малечковичі, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059 за ОСОБА_3 .
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83980881 від 31 березня 2017 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, площею 0.209 га з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Малечковичі.
17 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся з нотаріально посвідченою заявою про проведення поділу належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0.2090 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:0059, що розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Малечковичі. 
Інформаційною довідкою № 382149803 від 10 червня 2024 року підтверджується, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4623686600:02:001:1393, загальною площею 0.07 га.
Інформаційною довідкою № 382150115 від 10 червня 2024 року підтверджується, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4623686600:02:001:1394, загальною площею 0.139 га.
Враховуючи те, що предметом позову є витребування земельних ділянок, які утворені в результаті поділу однієї земельної ділянки, право власності на яку зареєстровано за відповідачем всупереч обтяженням, накладеним ухвалою суду в порядку забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку про те, що існує реальна загроза вчинення відповідачем дій, спрямованих на підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження спірних земельних ділянок, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може поділ цих земельних ділянок чи подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що свідчить про наявність істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 червня 2024 року– скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2 про забезпечення позову – задовольнити.
Заборонити відчуження земельної ділянки загальною площею 0.7000 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:1393, з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Заборонити відчуження земельної ділянки загальною площею 0.1393 га, кадастровий номер 4623686600:02:001:1394, з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
місце реєстрації: 
АДРЕСА_1 

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,
місце реєстрації: 
АДРЕСА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 29.11.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 
Судді: О.М. Ванівський 
Р.П. Цяцяк