УХВАЛА
20 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 
провадження № 13-38зк24
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів  ОСОБА_2 ,    ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,    ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,   ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,  ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,
розглянула заяву засудженого ОСОБА_20 про перегляд вироку Київського міського суду від 26 січня 2001 року та ухвали судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 17 травня 2001 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:
Як убачається зі змісту заяви    ОСОБА_20 , вироком Київського міського суду від  26  січня 2001 року його було засуджено до довічного позбавлення волі. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від  17  травня 2001 року вказаний вирок щодо ОСОБА_20 залишено без зміни.
Наразі засуджений    ОСОБА_20 звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) із заявою про перегляд зазначених судових рішень. 
У заяві засуджений вказує на те, що під час досудового слідства було порушено його право на захист. Обґрунтовуючи підставу для перегляду судових рішень, засуджений посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гелетей проти України» від 24 квітня 2018 року (заява № 23040/07), в якій було констатовано порушення пункту 1та підпункту «с» пункту 3статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у зв`язку з ненаданням заявнику правової допомоги під час відтворення обстановки та обставин події 22 серпня 2004 року (пункти 66, 72) та у справі «Салдуз проти Туреччини» від 27 листопада 2008 року (заява № 36391/02), в якій зазначено, що право на захист буде в принципі непоправно порушено, якщо зізнавальні показання, отримані від особи під час допиту правоохоронними органами без забезпечення доступу захисника, використовуватимуться з метою її засудження. 
Велика Палата, перевіривши подану заяву, дійшла висновку, що у відкритті провадження за нею належить відмовити з огляду на таке.
Згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені кримінальним процесуальним законом, котрий імперативно встановлює випадки, в яких перегляд судових рішень здійснює саме Велика Палата, а також правові підстави для цього.
З огляду на приписи Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) Велика Палата переглядає: судові рішення за виключними обставинами з  підстави, визначеної п. 2 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу; ухвалені нею рішення з  підстав, передбачених пунктами 1 та 3 ч. 3 ст. 459 вказаного Кодексу (ч. 5 ст.  33 КПК), та за нововиявленими обставинами (ч. 4 ст. 33 КПК); судові рішення в касаційному порядку - лише в разі передачі кримінального провадження на  розгляд цієї палати за процедурою статей 4341, 4342 згаданого Кодексу. За  чинним нормативним регулюванням на розгляд Великої Палати передається кримінальне провадження, яке розглядається у касаційному порядку Касаційним кримінальним судом, а питання про передачу справи вирішується цим судом за власною ініціативою або за клопотанням учасників провадження. 
Проте у заяві до Великої Палатизасуджений просить переглянути судові рішення, вказуючи на рішення ЄСПЛ у справах «Гелетей проти України» від  24  квітня 2018 року (заява № 23040/07) та «Салдуз проти Туреччини» від  27  листопада 2008 року (заява № 36391/02), які безпосередньо його не  стосуються, адже були постановлені щодо інших осіб. 
Водночас відсутні дані про те, що ЄСПЛ прийняв рішення на користь ОСОБА_20 , і таких відомостей заява засудженого також не містить.
Крім того, доводи заявника зводяться по суті до його незгоди з постановленими судовими рішеннями та вимог про повторний розгляд справи з метою інакшого її вирішення, що не передбачено кримінальним процесуальним законом. 
Враховуючи наведене, Велика Палата вважає, що у відкритті провадження за  заявою засудженого ОСОБА_20 слід відмовити.
Керуючись статтями 459, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
у х в а л и л а:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_20 про перегляд вироку Київського міського суду від 26 січня 2001  року та ухвали судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 17 травня 2001 року щодо нього.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не  підлягає.
 
Суддя-доповідач  ОСОБА_1  Судді: ОСОБА_2  ОСОБА_3  ОСОБА_11  ОСОБА_12    ОСОБА_4  ОСОБА_13    ОСОБА_5  ОСОБА_6  ОСОБА_7  ОСОБА_8  ОСОБА_9  ОСОБА_10  ОСОБА_14  ОСОБА_15  ОСОБА_16  ОСОБА_17    ОСОБА_18      ОСОБА_19