ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2496/24 Справа № 210/4200/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 листопада 2024 року                                                                м.Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Бадалян Н.О., захисника Касьяна М.С., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Касьяна М.С. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Як встановлено судом першої інстанції, 05.07.2024 року о 22:42 год. в м. Кривий Ріг, Дніпропетровській області, Металургійному районі, по вул.. Святогеоргіївська, 12а, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з.  НОМЕР_1  з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнин рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER Alcotest» та в медичному закладі КБ ПНД ДОР відмовився. БК 475192,475194, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №623087 від 05.07.2024 року.
Постановою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.
З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що в порушення вимог закону, жодних свідків на місці зупинки транспортного засобу не запрошувалось. Матеріали справи не містять показань свідків, а тому огляд на стан сп`яніння є незаконним. 
Зазначає, що направлення на проходження огляду не надавалось, та відповідно до відеозапис взагалі не складалось, а направлення яке міститься в матеріалах справи, виписане після складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Наголошує, що упередженість поліцейських підтверджується тим, що у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння, оскільки після складання поліцейськими матеріалів, ОСОБА_1 пройшов огляд у лікарні та отримав висновок, що ознак сп`яніння не виявлено. 

Перевіривши матеріали адміністративної справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як вбачається з матеріалів  справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП  за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції, як на винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП послався на протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.07.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого у водія виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Результат огляду відсутній у зв`язку з тим, що огляд не проводився; рапортом інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку ПП в м. Кривий Ріг, з якого встановлено, що під час патрулювання зупинили транспортний засіб ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , водій – ОСОБА_1 та в ході спілкування з водієм, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, про що було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП; довідкою інспектора адмінпрактики з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 ; відеозаписом з відео реєстратора та нагрудних-камер, на яких зафіксовано, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , роз`яснення причини зупинки транспортного засобу. Також на відеозаписі зафіксовано, як гр.. ОСОБА_1 роз`яснюються його права, встановлено та оголошено ознаки сп`яніння, останній відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці та в медичному закладі (кліп 0, час. 22:42:30), а так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу, а також факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Оголошено час та місце розгляду протоколу.

Апеляційний суд зазначає, що наведеними доказами, які є належними і допустимими, поза розумним сумнівом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу інкримінованого адміністративного правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, вказані обставини не заперечує сторона захисту, а лише вказує на порушення порядку проведення огляду, що не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді. 
Так, норми діючого законодавства України не передбачають окремого виду огляду для виявлення ознак сп`яніння, разом з цим, виявлення у водія ознак сп`яніння є суб`єктивною думкою поліцейського, яку він складає на підставі аналізу дій водія під час спілкування із ним, а наявність або відсутність стану сп`яніння у водія перевіряється за допомогою проходження відповідного огляду. В даному випадку, водій ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд, за що передбачена адміністративна відповідальність. 
Разом з цим, проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння самостійно не виключає, того, що поліцейський при спілкуванні із останнім мав можливість, за своїм внутрішнім переконанням, виявити ознаки сп`яніння. Крім того, проходження водієм огляду на стан сп`яніння без участі працівників поліції, суперечить положенням ст. 266 КУпАП та вважається недійсним. 
Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 пройшов огляд через незначний проміжок часу з моменту пропозиції поліцейських на проходження відповідного огляду, а саме 06.07.2024 року о 00-15 годині, при цьому поліцейськими зупинений 05.07.2024 року о 22-42 годині, однак не зазначив, які мав перешкоди щоб погодитись на проходження огляду разом із поліцейськими у медичному закладі або на місці зупинки транспортного засобу, таких підстав не наведено й в апеляційній скарзі. 
Відсутність фіксації складання направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, не є таким порушенням, що тягне за собою скасування судового рішення, оскільки ОСОБА_1 однозначно відмовився проходити огляд як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі, а тому заповнення бланку направлення саме під час спілкування із водієм не могло вплинути на його волевиявлення щодо проходження такого огляду. При цьому, вручення такого направлення водію не передбачено Інструкцією, оскільки огляд проводиться у присутності поліцейських у медичному закладі та направлення вручається медичним працівникам такого закладу. 
Доводи захисника про відсутність свідків під час проведення огляду не грунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ч.2 ст. 266 КупАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Отже, в даному випадку, у зв`язку з фіксуванням огляду водія технічними засобами, свідки поліцейськими не залучались, що прямо відповідає вимогам закону. 

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Отже, будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, як за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2   залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року, щодо  ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя