КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/16776/2024
Справа № 756/8751/24
 
П О С Т А Н О В А

 
Іменем       України
 
29 жовтня 2024 року                                                                                        
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач),  Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Іщенком Євгеном Дмитровичем , на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Шевчука А.В. в м. Київ 12 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки та піклування в особі служби у справі дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Березанської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, 
 
в с т а н о в и в :
                        
В липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. 
 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Позивач ОСОБА_1 в особі представника Іщенка Є.Д. , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, припущення помилки, просив скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що 23 липня 2024 року представником позивача на виконання ухвали суду про усунення недоліків направлено в новій редакції позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, до якої додав копію ордеру адвоката, три копії позовної заяви в редакції від 23 липня 2024 року для учасників справи, копії актів обстеження умов проживання для долучення до позовної заяви та направлення учасникам справи, докази (відповіді) на адвокатські запити, отримані після 17 липня 2024 року у відповідній кількості для долучення до позовної заяви та направлення учасникам справи, заяву про визнання поважними причин пропуску строку на усунення недоліків позовної заяви та поновлення пропущеного строку з додатками.
12 серпня 2024 року суд постановив ухвалу, якою визнав позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повернув позивачу. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вказав, що станом на 12 серпня 2024 року від позивача до суду будь-яких заяв щодо усунення недоліків не надходило. 
 
Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.          
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву позивачу ухвалою від 12 серпня 2024 року, суд першої інстанції керувався ст. 185 ЦПК України та виходив із того, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху для надання позивачу можливості усунення вказаних в ухвалі недоліків. Із довідки про доставку електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді «Ухвала» від 16 липня 2024 року по справі №756/8751/24 доставлено позивачу на його електронну адресу, яку він вказував у позовній заяві, ще 17 липня 2024 року. При цьому, станом на 12 серпня 2024 року будь-яких заяв до суду від позивача щодо усунення недоліків не надходило.
 
Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишено без руху та надано можливість позивачу виправити недоліки в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали (а. с. 10 - 11).
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Всупереч вищевказаній нормі, позивач не зазначає про наявність або відсутність електронного кабінету в сторін.
Згідно п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Позивач не зазначає про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
Згідно з ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Позивач не зазначає щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
 
З огляду на викладене, суд першої інстанції вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.
 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав неусунення недоліків позовної заяви.
 
Оцінюючи доводи апеляційної скарги та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
 
Так, відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
 
За змістом ч. 1 - 3, 5 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
 
Апеляційний суд звертає увагу, що на а. с. 13 наявний супровідний лист представника позивача - адвоката Іщенка Є.Д. у справі № 756/8751/24, відповідно до якого, на виконання ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року направляє в новій редакції позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В переліку додатків до листа зазначені: копія ордеру адвоката, заява про визнання поважними причинами пропуску строку на усунення недоліків та поновлення пропущеного строку, позовна заява в редакції від 23 липня 2024 року, три копії позовної заяви в редакції від 23 липня 2024 року для учасників справи, чотири копії відповідей на адвокатський запит до «Соціотерапії», чотири відповіді на адвокатський запит до Оболонського управління поліції, чотири завірені копії акту обстеження умов проживання, складені представниками служби у справах дітей Березанської міської ради. 
 
Супровідний лист містить вхідний реєстраційний номер Оболонського районного суду м. Києва 40808 та дату отримання - 23 липня 2024 року.
 
Разом із тим, будь-якої оцінки вказаному супровідному листу та доданим до нього документам в ухвалі суду першої інстанції про повернення позовної заяви не надано.
 
Апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутній акт про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання), складений відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, що свідчить про фактичне надання представником позивача зазначених в переліку додатків до супровідного листа документів.
 
Таким чином, висновки суду першої інстанції про повернення позовної заяви, здійснені без оцінки документів, наданих представником позивача 23 липня 2024 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 16 липня 2024 року, були передчасними.
 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
 
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».
 
У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
 
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
 
Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.
 
Враховуючи вищевикладене, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.
 
Відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.
 
Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, 
 
 п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Іщенком Євгеном Дмитровичем , задовольнити.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
            
Судді:                                                                                                             Кашперська Т.Ц.
            
                                                                                                                        Фінагеєв В.О.
 
                                                                                                                        Яворський М.А.