ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 2-1466/10 
провадження № 61-11954св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                   Коротуна В. М.,
 
учасники справи:            
заявник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», 
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Кухаря С. В., Трофимової Д. А.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог
У березні 2024 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.
Заява мотивована тим, що 14 грудня 2010 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення у справі № 2-1466/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління заборгованість за кредитом у сумі 635 476,16 грн та 1 820,00 грн судових витрат. Рішення набрало чинності 27 грудня 2010 року. 
На виконання вказаного рішення суду 26 січня 2011 року був виданий виконавчий лист, який у січні 2011 року був пред`явлений до виконання до Комунарського відділу державної виконавчої служби (далі - Комунарський ВДВС) Запорізького міського управління юстиції (далі - Запорізький МУЮ).
09 лютого 2011 року старший державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Трифанова Т. В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та                 у результаті проведення виконавчих дій було реалізовано майно боржника, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Трифановою Т. В.                          від 17 жовтня 2011 року виконавчий лист повернутий стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження».
У лютому 2012 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 залишку заборгованості за виконавчим листом у сумі 500 280,35 грн.
Постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу стягувача не надходила, заборгованість станом на 21 лютого 2024 року не погашена, рішення суду не виконано.
Для отримання інформації щодо місцезнаходження оригіналу виконавчого листа та інформації щодо стану виконавчого провадження на адресу ВДВС стягувачем неодноразово направлялись запити протягом 2013 -2023 років.
 
Із відповіді Комунарського ВДВС від 28 вересня 2023 року стало відомо про винесення 09 липня 2012 року державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).
Проте постанова про повернення виконавчого листа та оригінал виконавчого листа до стягувача не надходили. Оригінал виконавчого листа був утрачений виконавчою службою, оскільки у відділі державної виконавчої служби відсутні документи, що підтверджують направлення цього документа на адресу банку.
Посилаючись на те, що рішення суду у вказаній справі не виконано, а виконавчий документ утрачено, заявник просив суд видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-1466/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь банківської установи заборгованості за кредитним договором, а також поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
З огляду на тривалий час, який стягувач витратив на з`ясування місцезнаходження виконавчих листів, стан виконавчого провадження та очікування на отримання ВДВС дублікатів виконавчих листів, банк вважав, що строк на їх пред`явлення пропущений із поважних причин. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня                   2024 року у складі судді Холод Р. С. заяву АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа Комунарського районного суду                        м. Запоріжжя від 26 січня 2011 року № 2 -1466/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у розмірі 635 476,16 грн, 1 700,00 грн судового збору та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Поновлено АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1466/10, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя.
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про поважність причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, поновив його та видав дублікат виконавчого документа.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2024 року скасовано, заяву стягувача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення залишено без задоволення.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Державний ощадний банк України» з огляду недоведеність заявником як поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так і факту втрати виконавчого листа.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15 серпня 2024 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» -                   Прохода І. В.  звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи та дійшов помилкових висновків при вирішенні заяви.
Зазначає, що апеляційний суд не звернув увагу на  те, що постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу стягувача не надходила, заборгованість станом на 19 липня  2024 року не погашена, рішення суду не виконано.
Відсутність виконавчого документу позбавило АТ «Державний ощадний банк України» можливості повторно пред`явити його до виконання в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Порушення ВДВС порядку і строків надіслання документів виконавчого провадження, несвоєчасне надання відповіді на звернення стягувана позбавило банк своєчасно отримати зазначені документи та вжити заходи для повторного пред`явлені виконавчих листів до виконання або звернутися до суду з заявою про видачу дублікату  виконавчих листів.
З огляду на тривалий час, який стягувач витратив на з`ясування місцезнаходження виконавчого листа та стан виконавчого провадження, строк на його пред`явлення пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.
Доводи інших учасників справи
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року в частині щодо відмови у поновлені строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою в частині щодо видачі дубліката виконавчого листа.
Витребувано з Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу                      № 2-1466/10 за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення.
У вересні 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 14 грудня 2010 року Комунарський районний суд                      м. Запоріжжя ухвалив рішення у справі № 2-1466/10, яке набрало чинності 28 грудня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 635 476,16 грн та судових витрат 1 820,00 грн.
26 січня 2011 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист № 2-1466/2010, строк пред`явлення до виконання у якому зазначений до 28 грудня 2013 року.
На запит АТ «Державний  ощадний банк України» 28 вересня 2023 року Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)  повідомив, що 07 лютого 2011 року виконавчий документ № 2-1466, виданий 26 січня 2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» суми боргу у розмірі 637 296,16 грн, був пред`явлений до виконання.
09 лютого 2011 року Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 та у результаті проведення виконавчих дій було реалізовано майно боржника - квартиру АДРЕСА_1 .
17 жовтня 2011 року виконавчий документ повернуто банку через відсутність майна у боржника на підставі пункту 2 частини першої статті.47 Закону України «Про виконавче провадження».
03 березня 2012 року Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ відкрив  виконавче провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом № 2-1466, виданим 26 січня 2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» суми боргу у розмірі 500 280,35 грн та 09 липня 2012 року повернув виконавчий документ банку на підставі пункту 2 частини першої статті.47 Закону України «Про виконавче провадження», через відсутність майна у боржника.
З метою з`ясування інформації щодо прийняття виконавчого листа                            № 2-1466/2010 банк на адресу виконавчої служби періодично направляв запити від 27 листопада 2013 року, 08 квітня 2014 року, 10 лютого                       2015 року. 29 липня 2016 року, 25 січня 2017 року, 06 червня 2018 року,                   04 червня 2019 року, 26 травня 2020 року, 17 березня 2021 року та                          25 вересня 2023 року.
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Підставою касаційного оскарження ухвали апеляційного суду  є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Обґрунтовуючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, АТ «Державний ощадний банк України» посилалося на поважність причин пропуску такого строку, зокрема ненадходження виконавчого документа від органів державної виконавчої служби.
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про поважність причин пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, поновив його та видав дублікат виконавчого документа.
Апеляційний суд, виходячи з того, що  стягувач не довів поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, скасував ухвалу суду першої інстанції та відмовив у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа.
Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, з огляду на таке.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
На час видачі виконавчого листа у справі № 2-1466 ( 26 січня 2011 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року                 № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).
Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від                             21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання (пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/19 (провадження № 14-308цс19)).
Чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду 03 листопада 2021 року в справі № 2-3552/10 (провадження № 61-13845св21)).
У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі                                       № 2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі № 2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі № 1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року в цій справі, провадження № 14-21цс24).
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21)).
У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, що АТ «Державний ощадний банк України», як стягувач у виконавчому провадженні, від дня його відкриття мало право на доступ до документів в  Автоматизованій системі виконавчого провадження, реальну можливість завчасно ознайомитися із документами виконавчого провадження через вказану систему або встановити факт відсутності відкритого виконавчого провадження, проте таким, наданим законом, правом не скористалося та причин неможливості реалізації такого права в межах розумного строку не навело. 
Апеляційний суд виснував про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання через сплив понад                      10 років з часу повернення його стягувачу, який не довів наявність для цього поважних причин.
Виходячи з наведеного, та, установивши, що строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив, а підстави для його поновлення відсутні, апеляційний суд зробив правильний висновок про відмову у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» у частині вимог про видачу дубліката виконавчого документа.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження апеляційним судом із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Крім того, аргументи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду в частині щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, а зводяться до незгоди з ухваленим у справі судовим рішенням та необхідності переоцінки доказів у справі. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Колегія суддів наголошує, що судове рішення апеляційного суду є предметом касаційного перегляду лише в частині відмови в задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого документа, оскільки ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства на судові рішення в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За таких обставин доводи АТ «Державний ощадний банк України» щодо необґрунтованості судового рішення в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання Верховний Суд не аналізує.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення в частині щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу апеляційного суду  в частині щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа - без змін.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює. 
Керуючись статтями  400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.
Постанову Запорізького апеляційного суду від 24 липня 2024 року в частині щодо видачі дубліката виконавчого листа залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.                                                                        
         Судді:                                                                                                М. Є. Червинська

 Є. В. Коротенко

  В. М. Коротун