СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року                                    м. Харків                        Справа № 917/1543/24  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя  Радіонова О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,
представників:
від позивача – Коваленко О.В. (у режимі відеоконференції);
від відповідача-1 - Муравйов О.В. (у режимі відеоконференції);
від відповідача-2 – Москов М.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.2292П/3) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 (суддя Кльопов І.Г., повний текст складено 26.09.2024), постановлену за результатом розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Макового Олександра Віталійовича про забезпечення позову 
у справі №917/1543/24
за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Макового Олександра Віталійовича, м.Полтава, 
до відповідачів:
1. ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ;
2. Міністерства оборони України, м.Київ;
3. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, м.Полтава,
про визнання права користування земельною ділянкою, визнання права оренди на нежитлові приміщення, усунення перешкод

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Фізична особа-підприємець Маковий Олександр Віталійович (далі – ФОП Маковий  О.В.), звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд:
- визнати за ФОП Маковим О.В. право користування земельною ділянкою, кадастровий номер: 5310137000:15:006:0254, площа (га): 0.0088, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати за ФОП Маковим О.В. право оренди на нежитлові приміщення, що розташовані в будинку літера А-2 за адресою: АДРЕСА_1 ;
- усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення ІНФОРМАЦІЯ_1 з нежитлових приміщень, що розташовані в будинку літера А-2 за адресою: АДРЕСА_1 , та вселення ФОП Макового О.В. у дані нежитлові приміщення, що розташовані в будинку, літера А-2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17.10.2024.
24.09.2024 від позивача надійшла заява (вх.№12628) про забезпечення позову, в якій позивач просить:
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» як балансоутримувачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення будь-яких договорів щодо нежитлових приміщень, розташованих в будинку номер АДРЕСА_2 , зокрема, але не виключно договорів щодо водо-, електропостачання, вивезення побутових відходів, проведення ремонтних робіт, виготовлення та/або закупівлі меблів та обладнання тощо;
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерству оборони України, Регіональному відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» як балансоутримувачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення будь-яких договорів щодо нежитлових приміщень, розташованих у будинку номер АДРЕСА_2 , зокрема, але не виключно договорів оренди, користування.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 заяву ФОП Макового  О.В. про забезпечення позову задоволено. Постановляючи означену ухвалу місцевий господарський суд зазначив, що, виходячи з наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, приймаючи до уваги збалансованість інтересів сторін, ймовірність ускладнення або унеможливлення виконання рішення господарського суду, унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника у разі невжиття таких заходів, вимоги ФОП Макового О.В. щодо забезпечення позову є розумними, обґрунтованими і адекватними.

Не погодившись із означеною ухвалою, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 по справі №917/1543/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ФОП Макового О.В. про забезпечення позову (з урахуванням уточнень, наданих на виконання вимог суду).
На переконання апелянта, заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а оскаржувана ухвала є такою, що постановлена без дотримання вимог ст.86 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) щодо оцінки доказів, з огляду на наступне:
- поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що строк договорів оренди від 28.08.2019 та від 02.09.2019, укладених між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінвест-Груп» (далі – ТОВ «Укрінвест-Груп»; попередній власник будівлі), установлено з 01.06.2023 та з 01.07.2023 відповідно. У той час як на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 по справі №917/154/15, залишеного в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 та постановою Верховного Суду від 18.02.2020, право власності на будівлю визнано за Державою Україна в особі Міністерства оборони України. Право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за Державою Україна в особі Міністерства оборони України зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.02.2020;
- судом не з`ясовано, хто саме і коли передав нерухоме майно позивачеві в оренду, та чи мав місце такий факт передачі;
- судом не досліджено питання припинення чи продовження дії договору іпотеки від 25.07.2016, укладеного між позивачем та ТОВ «Укрінвест-Груп», який є похідним від основного зобов`язання - договору позики, строк дії якого згідно з пунктом 1.1 договору іпотеки закінчується 21.07.2021;
- позивач декларує себе як належного й сумлінного користувача (орендаря) нежитлових приміщень. При цьому будь-якими доказами означені твердження не підтверджується;  
- позивач прагне зробити неможливим приведення до нормального технічного стану будівлі напередодні осінньо-зимового періоду, заборонити укладення будь-яких договорів, спрямованих на відновлення інженерних споруд, навіть власником майна. Втім означене не узгоджується з приписами ст.ст.319, 322 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України);
- судом не враховано, що відповідачу спірні приміщення надані з метою виконання розпоряджень вищого командування Збройних Сил України щодо збереження життя та здоров`я особового складу, дотримання заходів маскування, цілодобового та безпечного функціонування установи під час дії воєнного стану. Позивач створює перепони у діяльності та виконанні військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 своїх службових обов`язків;
- безпідставними є твердження позивача про те, що незабезпечення позову призведе до необхідності вивозити велику кількість майна та обладнання з орендованого приміщення. ІНФОРМАЦІЯ_2 не залишить будь-якій іншій особі державне військове майно, що перебуває на обліку;
- твердження позивача про силове захоплення приміщень будівлі не підтверджується фактичними обставинами та будь-яким рішенням Національної поліції України, представники якої були присутні при складанні акту прийому-передачі будівлі 05.07.2024 від балансоутримувача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі №917/1543/24 та призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 12.11.2024 об 11:00год.

Через підсистему «Електронний суд» 05.11.2024 від ФОП Макового О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.14174; у межах визначеного судом строку), згідно з прохальною частиною якого заявник просить залишити апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 без задоволення, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі №917/1543/24 - залишити без змін.
Позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та за коротким змістом відзиву зазначає наступне:
- у Господарського суду Полтавської області були наявні всі передумови для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки аналіз викладених ФОП Маковим О.В. у заяві про забезпечення позову обставин свідчить про реальність загрози заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також про те, що для можливого відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову ФОП Маковому О.В. необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову;
- під час тимчасової заборони вчиняти дії щодо нерухомого майна до вирішення справи по суті не відбувається втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд має виконати власну компетенцію по здійсненню правосуддя відповідно до наданих Конституцією та законами України повноважень;
- посилання відповідача на незаконність укладених 28.08.2019 та 02.09.2019 договорів оренди нежитлових приміщень та договору іпотеки, посвідченого нотаріально та зареєстрованого в реєстрі за №2885 від 25.07.2016, як на підставу скасування ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі №917/1543/24, є необґрунтованим, оскільки розгляд та оцінка вказаних обставин може здійснюватися судом виключно на стадії розгляду справи по суті;
- вжиття зазначених у заяві заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та забезпечення балансу інтересів учасників спірних правовідносин.

Другий примірник відзиву ФОП Макового О.В. на апеляційну скаргу, який 05.11.2024 надійшов на електронну адресу суду (вх.14185ел.2210), залишається без розгляду як такий, що поданий з порушенням визначеного ч.8 ст.6 ГПК України порядку його подання. 

У судове засідання Східного апеляційного господарського суду 12.11.2024 з`явилися представники ФОП Макового О.В. та ІНФОРМАЦІЯ_1 .   
Разом з тим, у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду судовою колегією встановлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.10.2024 (після відкриття апеляційного провадження) задоволено клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про залучення до участі у справі співвідповідачів. Залучено до участі у справі Міністерство оборони України та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях в якості відповідача-2 та відповідача-3.
Враховуючи залучення Господарським судом Полтавської області означених осіб у якості співвідповідачів, з метою забезпечення їх прав як учасників справи, судова колегія визнала за необхідне залучити Міністерство оборони України та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до участі в апеляційному розгляді, з огляду на що розгляд справи відкладено на 03.12.2024.

26.11.2024 через підсистему «Електронний суд» від Міністерства оборони України отримано відзив на апеляційну скаргу (вх.15098; у межах встановленого судом строку), згідно з яким заявник просить апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі №917/1543/24 - скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ФОП Макового О.В. про забезпечення позову. 

Від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях 27.11.2024 надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.15169; у межах встановленого судом строку). На переконання відповідача-3, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського Полтавської області від 26.09.2024 – скасуванню. 

У судовому засіданні 03.12.2024 відповідач-1 підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Відповідач-2 просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову – відмовити. Позивач проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.  
Відповідач-3 явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про наявність поважних причин неявки суд завчасно не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали від 12.11.2024 в електронній формі до електронного кабінету. Довідка про доставку електронного листа долучена до матеріалів справи.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача-3 у даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.
Під час розгляду апеляційної скарги перед Східним апеляційним господарським судом постало питання щодо правомірності вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову, які полягають у наступному:
- забороні ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» як балансоутримувачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення будь-яких договорів щодо нежитлових приміщень, розташованих у будинку номер 6 (літ. А-2), по вул.Європейській у м.Полтаві, зокрема, але не виключно договорів щодо водо-, електропостачання, вивезення побутових відходів, проведення ремонтних робіт, виготовлення та/або закупівлі меблів та обладнання тощо;
- забороні ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерству оборони України, Регіональному відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, Державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» як балансоутримувачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення будь-яких договорів щодо нежитлових приміщень, розташованих у будинку номер 6 (літ. А-2), по вул.Європейській у м.Полтаві, зокрема, але не виключно договорів оренди, користування.
Колегія суддів зазначає, що реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному ст.ст.55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.
Порядок вжиття судом заходів забезпечення позову врегульований статтями 136, 137, 140, 144 ГПК України.
Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст.136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову (ч.1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч.2).
Згідно з п.п.2, 4 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №906/1162/22, від 29.06.2023 у справі №925/1316/22, від 18.05.2023 у справі №910/14989/22, від 24.06.2022 у справі №904/8506/21.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 16.11.2023 у справі №921/333/23, від 13.07.2022 у справі №904/4710/21.
За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас, слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності. 
Варто акцентувати увагу, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №922/1930/21, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 13.05.2021 у справі №916/2761/20.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22, при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1)  наявності спору між сторонами; 2)  ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами; 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
При цьому під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.
Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття запропонованих заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Позивач зазначає, що 28.08.2019 між ФОП Маковим О.В. та ТОВ “Укрінвест-Груп” укладений договір оренди нежитлових приміщень, що розташовані на другому поверсі громадського будинку площею 78,2 кв м, літер А-2 (адреса: м.Полтава, вул.Європейська, буд.6).
02.09.2019 між ФОП Маковим О.В. та ТОВ “Укрінвест-Груп” укладений договір оренди нежитлових приміщень, що розташовані на підвальному поверсі громадського будинкузагальною площею 66,5 кв м, літер А-2 (адреса: м.Полтава, вул.Європейська, буд. 6).
Строк оренди за цими договорами закінчується 30.04.2026  та 31.05.2026  відповідно.
Означені договори були укладені ФОП Маковим О.В. з попереднім власником цього нерухомого майна - ТОВ “Укрінвест-Груп”, в якого в подальшому вони були витребувані в судовому порядку та з 04.02.2020 перейшли у власність Держави Україна в особі Міністерства оборони України.
ФОП Маковий О.В. зазначає, що весь час добросовісно та відкрито користувався вказаними приміщеннями, жодних заперечень з боку нового власника не отримував. Вказані договори оренди є чинними, їх дія достроково не припинялась, не чинними, незаконними чи недійсними в судовому порядку договори не визнавались.
ФОП Маковий О.В.  вказує на те, що він є законним іпотекодержателем нерухомого майна у вигляді нежитлових приміщень у будинку АДРЕСА_2 за договором іпотеки, посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. та зареєстрованим у реєстрі за №2885 від 25.07.2016 з реєстрацією обтяжень у відповідних державних реєстрах на передане в іпотеку дане нерухоме майно.
05.07.2024 відбулось силове захоплення, з пошкодженням майна ФОП Макового О.В. (нежитлових приміщень у будинку 6 (літ А-2) по вул.Європейській у м.Полтаві, що належать позивачу, як орендарю та іпотеко держателю) службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , були спиляні замки вхідних дверей, поставлені озброєні люди для охорони, заявник повністю позбавлений доступу до майна, яким володіє як орендар та іпотекодержатель.
Враховуючи вказані факти,  ФОП Маковий О.В. вважає, що його права орендаря щодо користування нежитловими приміщеннями грубо порушені.
Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовує законність свого перебування у спірних нежитлових приміщеннях договором оренди №66/53/24-бДСК від 27.05.2024, який укладений між ІНФОРМАЦІЯ_2 та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях. 
ФОП Маковий О.В. зазначає, що у разі, якщо до закінчення розгляду справи за цим позовом відповідачем буде укладено  нові договори на електро- та водопостачання, будуть укладені договори та проведені роботи з ремонту та/або переобладнання спірних нежитлових приміщень, то фактично позивач не зможе поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить поновлення його прав.
Позивач вважає, що незабезпечення позову призведе до необхідності вивозити велику кількість майна та обладнання з орендованого приміщення (що, у свою чергу, призведе до фінансових  втрат), дострокового розірвання укладених договорів щодо вказаного майна (водо- електропостачання, вивезення побутових відходів тощо).
Також заявник зазначає, що в силу ч.3 ст.12 Закону України “Про іпотеку” власник може повторно передати спірні нежитлові приміщення іншому користувачеві або користувачам.
Відтак, позивач зазначає, що у випадку задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 для відновлення своїх прав доведеться: повторно звертатися до суду з новою вимогою про усунення перешкод у користуванні орендованим майном до інших відповідачів; виселяти нових користувачів; визнавати недійсними укладені відповідачами договори щодо передання в користування іншим особам.
Позивач також наголошує, що, у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, у відповідача взагалі не настає жодних негативних матеріальних чи інших наслідків, адже фактично забезпечення зводиться до утримання його від певних протиправних дій.

Надаючи оцінку наведеним позивачем підставам для застосування заходів забезпечення позову, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.
У межах справи №917/1543/24 предметом спору є визнання за ФОП Маковим О.В. права користування земельною ділянкою, права оренди на нежитлові приміщення, а також усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями.
ФОП Маковий О.В. просить застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення будь-яких договорів щодо нежитлових приміщень (розташованих у будинку номер 6 (літ.А-2), по вул.Європейській у м.Полтаві), зокрема, але не виключно договорів: 1) щодо водо-, електропостачання, вивезення побутових відходів, проведення ремонтних робіт, виготовлення та/або закупівлі меблів та обладнання тощо; 2) оренди, користування.
З аналізу запропонованих ФОП Маковий О.В. заходів забезпечення позову вбачається, що вони стосуються усього будинку номер АДРЕСА_2 . 
Натомість, як убачається зі змісту договору оренди нежитлових приміщень від 02.09.2019, укладеного між ТОВ «Укрінвест-Груп» (орендодавець) та ФОП Маковим О.В. (орендар), предметом оренди є нежитлове приміщення, що розташоване на підвальному поверсі в громадському будинку літер А-2 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 66,5кв.м.
За умовами договору оренди нежитлових приміщень від 28.08.2019, укладеного між ТОВ «Укрінвест-Груп» (орендодавець) та ФОП Маковим О.В. (орендар), предметом оренди є нежитлові приміщення, що розташовані на другому поверсі громадського будинку літер А-2 за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 78,2кв.м.  

Згідно з наданими у судовому засіданні 03.12.2024 поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_1 , площа другого поверху у громадському будинку літер А-2 за адресою: АДРЕСА_1 становить 364,7кв.м. На другому поверсі розташовано приблизно 11 кабінетів. 
Натомість, за твердженнями позивача та відповідно до умов договору від 28.08.2019, у ФОП Макового О.В. в оренді перебувають нежитлові приміщення на другому поверсі загальною площею 78,2 кв.м., що понад, як у чотири рази менше загальної площі другого поверху. Представник позивача у судовому засіданні 03.12.2024 зазначив, що в оренді у позивача перебуває чотири або  п`ять кабінетів на другому поверсі будинку. При цьому не зміг пояснити, які це конкретно приміщення, у якій частині другого поверху вони розташовані. 
Отже, за змістом заяви про забезпечення позову ФОП Маковий О.В. просить заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на укладення будь-яких договорів щодо нежитлових приміщень, розташованих в будинку номер 6 (літ.А-2) по вул.Європейській у м.Полтаві загалом, а не щодо певних спірних нежитлових приміщень (приміщень, які за твердженнями позивача перебувають у нього в оренді та загальна площа яких складає 144,7кв.м), площа яких є значно меншою від загальної площі означеного будинку, який згідно з поясненнями учасників справи складається з цокольного поверху, а також першого і другого поверхів.
Позивачем ні в заяві про застосування заходів забезпечення позову та доданими до неї матеріалами, ні в судовому засіданні апеляційного суду не доведено, що приміщення, які за твердженнями позивача перебувають у нього в оренді, є індивідуально визначеним майном.
Апелянт не дав обгрунтованих пояснень суду яким чином укладення власником договорів з комунальними підприємствами про водо-, електропостачання, вивезення побутових відходдів, закупівлю меблів та обладнання тощо негативно вплине на його права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідач-1 зазначає про непридатний до використання стан усіх приміщень, розташованих на другому поверсі. У свою чергу, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову мають наслідком заборону вчинення будь-яких дій щодо укладення будь-яких договорів, зокрема і тих, що спрямовані на відновлення та приведення у придатний стан приміщень. До того ж така заборона стосується всіх розташованих в будинку приміщень, а не тільки спірних. 
Заборона укладення договорів щодо водо-, електропостачання у зимовий період є неприйнятною, оскільки тягне за собою негативні наслідки, зокрема може спричинити понесення додаткових витрат, які можуть бути пов`язані із погіршенням технічного стану приміщень. При цьому такі негативні наслідки можуть настати для всіх осіб, які користуються приміщеннями в будинку номер 6 (літ.А-2) по вул.Європейській у м.Полтаві. Так, безпосередньо у судовому засіданні 03.12.2024 представник позивача пояснив, що договори водо-, електропостачання, вивезення побутових відходів тощо укладаються відносно всього будинку і не можуть бути укладені відносно частини приміщень.  До того ж у судовому засіданні відповідач-2 пояснив, що саме квартирно-експлуатаційне управління (яке входить у загальну структуру Міністерства оборони України, тобто власника спірного майна) здійснює укладання договорів з комунальними службами щодо обслуговування будинку.
Відтак, на думку судової колегії, можливі негативні наслідки (припущення про настання яких висловлює позивач) від невжиття заходів забезпечення позову є неспівмірними з тими негативними наслідками, зокрема і майновими, які можуть настати внаслідок вжиття цих заходів, для всіх, хто користується приміщеннями в будинку номер 6 (літ.А-2) по вул.Європейській у м.Полтаві.  

Заява позивача про забезпечення позову містить лише припущення щодо потенційних можливостей виникнення труднощів у разі задоволення позову, без підтвердження таких припущень жодними доказами. 

Судова колегія також звертає увагу, що учасниками справи підтверджено перебування будинку номер АДРЕСА_2 (який включає в себе спірне нерухоме майно) у власності Держави Україна в особі Міністерства оборони України.
У силу приписів ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову щодо заборони укладення будь-яких договорів будь-якими особами, в тому числі власником майна, порушують права останнього щодо розпорядження своїм майном та роблять неможливим виконання обов`язку щодо утримання такого майна в належному стані.  
Судова колегія звертає увагу, що заборона, застосована судом першої інстанції стосується всіх приміщень  спірного будинку, а не тільки тих, які перебувають в оренді позивача. Позивач не дав пояснення суду які саме приміщення в будинку йому належать.
Східний апеляційний господарський суд не надає оцінку доводам учасників справи, які, зокрема, стосуються правомірності укладення договорів оренди від 28.08.2019 та від 02.09.2019, обставин фактичного передання нерухомого майна позивачеві в оренду, дії договору іпотеки від 25.07.2016 тощо, оскільки під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується. Відповідні доводи учасників справи підлягають дослідженню судом під час розгляду спору по суті.

Підсумовуючи вищевикладене, на переконання судової колегії, встановлені Господарським судом Полтавської області заходи забезпечення позову не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності заходу забезпечення позову, порушують збалансованість інтересів сторін, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.
За таких обставин, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у апеляційній скарзі доводів, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасування ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі №917/1543/24 з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.
Оскільки Східним апеляційним господарським судом справа №917/1543/24 не вирішується по суті позовних вимог, відповідно до ст.129 ГПК України понесені ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції потрібно врахувати при розподілі судових витрат місцевим судом за результатами розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.09.2024 у справі №917/1543/24 скасувати.
У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Макового Олександра Віталійовича про забезпечення позову у справі №917/1543/24 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
                              Повний текст постанови складено 12.12.2024. 

                    Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

                    Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

          Суддя                                                                                           О.О. Радіонова