УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2024 року
м. Київ
Справа № 465/2671/17
Провадження № 51 - 3839 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 
на вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
Вироком Франківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2022 року, залишеним без зміни ухвалою Львівського апеляційного суду
06 серпня 2024 року, ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, у зв`язку із відсутністю події злочину, ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого                       ст. 27 ч. 4, ст. 366 ч. 1 КК України, у зв`язку із відсутністю події злочину.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427
КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи
в обґрунтування кожної позиції.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі прокурор,хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень, проте
не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412-413, 415 цього Кодексу.
У поданій касаційній скарзі прокурор не вказує яких порушень допустився суд першої інстанції при постановленні виправдувального вироку, а також не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом. 
У разі подання матеріалів на усунення недоліків в електронній формі, відповідно
до приписів ст. 35 ч. 2 КПК України особі, яка подала касаційну скаргу, потрібно надати докази надсилання іншим учасникам кримінального провадження копій надісланих документів із використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремих підсистем (модулів).
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4  без руху.
Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3