УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
10 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 463/1305/24
провадження № 51-5375 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
     головуючого                              ОСОБА_1 ,
     суддів                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року про повернення апеляційної скарги.
 
Оскарженою ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4  про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2024 року щодо   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а апеляційну скаргу повернуто.
 
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку рішення апеляційного суду в касаційному порядку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши оскаржене рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її  подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. 
Апеляційний суд своє рішення про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження  обґрунтував тим, що строк на оскарження може і повинен бути                    поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. 
Суд звернув увагу на те, що згідно матеріалів апеляційного провадження засуджений та його захисник  були присутні під час проголошення вироку 13 травня 2024 року та згідно розписки ОСОБА_4 отримав копію вироку того ж дня.
 
Проте, до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищевказаний вирок районного суду засуджений звернувся лише 5 серпня 2024 року через електронну пошту суду разом з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
 
Як зазначено в ухвалі апеляційного суду відсутність захисника, який був в суді першої інстанції через те що закінчився договір про надання правничої допомоги і тому засуджений не міг вчасно звернутися з апеляційною скаргою, не  перешкоджало йому самостійно вчасно звернутись до суду з скаргою, а тому суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить обґрунтування підстав для його поновлення та задоволенню не підлягає. 
Суд апеляційної інстанції постановляючи ухвалу про відмову у поновленні строку                      на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги діяв відповідно до                вимог кримінального процесуального закону. Рішення цього суду відповідає вимогам статті 399 КПК. 
Враховуючи викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги і вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду                          від 30 жовтня 2024 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                ОСОБА_3