КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 760/17193/23                             Апеляційне провадження № 22-ц/824/14334/2024	Головуючий у суді першої інстанції - Шереметьєва Л.А. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
28 жовтня 2024 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                                  Оніщук М.І.,
судді                                                     Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пухальською Іриною Станіславівною, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просила: 
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, або до досягнення 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову;
- допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після їх розлучення (05.02.2008) залишилася проживати разом з позивачкою.
З 2018 року позивачка разом з донькою проживає у м. Рига, країна -Латвійська Республіка, що підтверджується Довідкою Управління у правах громадянства та міграції № 1317 від 20.04.2021.
Судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2021 по справі №760/11386/21 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.
18.08.2022 спільна донька  сторін досягла повноліття, однак продовжила навчання у середній школі дистанційного навчання "Ризька середня загальноосвітня школа № 1" ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується довідкою № 1-11/319 від 28.09.2022.
При цьому, позивачка зазначала, що вона одноосібно забезпечує доньку  одягом, їжею, за необхідністю ліками, оплачує комунальні послуги та здійснює витрати, пов`язані з її навчанням. Донька сторін не працевлаштована, а тому не має самостійного заробітку.
За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не цікавиться її потребами та життя, позивачка звернулася до суду з цим позовом, який просила задовольнити.
Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19.01.2024 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.07.2023 і до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання. Стягнуто з ОСОБА_1 1073,60 грн. судового збору на користь держави (а.с. 64, 65).
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимог ОСОБА_2 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10000,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.07.2023 і до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що позовна заява не містить обгрунтувань та доказів, які витрати несе повнолітня донька у зв`язку з дистанційним навчанням у Ризькій середній загальноосвітній школі № 1 за Програмою загальноосвітнього спрямування загальної середньої освіти, зокрема: вартість навчання, вартість підручників, проїзд до навчального закладу, проживання і харчування за місцем його знаходження. 
При цьому, вказує, що заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно позивач виходила із показника середньої заробітної плати у м. Києві за січень 2022 року - 21347,00 грн., що фактично становить 5336,75 грн. на місяць.
У зв`язку з зазначеним, а також посилаючись на законодавчу встановлену рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення, вважає, що розмір аліментів для повнолітньої доньки, яка продовжує дистанційно навчатися у школі, становитиме 10673,50 грн.
Також, зауважує, що незважаючи на розмір його доходу, він також несе значні витрати по утриманню дружини та двох малолітніх дітей, що, на його думку, має враховуватися судом при прийнятті рішення про стягнення аліментів для повнолітньої доньки, яка продовжує дистанційно навчатися у школі (а.с. 67-73).
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, сторони з 11.10.2003 перебували у шлюбі, від якого в них народилася спільна донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
05.02.2008 року шлюб сторін був розірваний, про що позивачці 20.12.2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу.
Судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2021 по справі №760/11386/21 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.
З оновленої довідки середньої шкоди дистанційного навчання «Ризька 1-ша середня школа», наданої третьою особою, вбачається, що донька сторін навчалася в 12-му класі.
Навчання розпочалося 01.01.2023, дата закінчення навчання - 21.06.2024.
Так, у відповідності до положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як передбачено положеннями ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 16.02.2022 по справі № 381/2423/20, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. 
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; існування потреби у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей. 
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Як зазначив Верховий Суд у своїй постанові від 20.05.2020 по справі № 635/1139/17, не надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) може стати підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття.
Звертаючись до суду з позовом та заявляючи позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 спільна донька ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжила навчання у середній школі дистанційного навчання "Ризька середня загальноосвітня школа № 1", на підтвердження чого надала відповідну довідку, а також зазначила, що одноособово забезпечує доньку одягом, їжею, за необхідністю ліками, оплачує комунальні послуги та здійснює витрати, пов`язані з її навчанням.
Разом з тим, жодним належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (вартість навчання, понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), матеріали справи не містять.
У свою чергу, з доданих відповідачем до апеляційної скарги доказів вбачається, що окрім спільної з позивачкою доньки, відповідач має ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які, разом із дружиною ОСОБА_7 , перебувають на його утриманні.
Відповідно до довідок ТОВ "Авіакомпанія Скайап" від 20.06.2024 ОСОБА_1 працює у ТОВ "Авіакомпанія Скайап"  з 05.03.2021, займає посаду Командира повітряного судна, його дохід за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 склав 2849001,32 грн., а за перілд з 01.01.2024 по 31.05.2024 - 2156156,80 грн.
Колегія суддів враховує вказані докази при апеляційному перегляді справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не був належним чином повідомлений про наявність даної справи у провадженні суду першої інстанції, що, як наслідок, свідчить про поважність причин неподання цих доказів до суду першої інстанції.
Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно позивач виходила із показника середньої заробітної плати у м. Києві за січень 2022 року - 21347,00 грн., що фактично становить 5336,75 грн. в місяць.
При цьому, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач, визнаючи факт навчання повнолітньої дитини у вищенаведеному навчальному закладі, не заперечує свого обов`язку сплачувати аліменти для повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 10000,00 грн.
Таким чином, враховуючи підстави позову, зокрема в частині визначення розміру аліментів, відсутність доказів щодо розміру реальних матеріальних витрат, які несе позивачка через навчання повнолітньої доньки, матеріальний та сімейний стан відповідача, а також рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини, колегія суддів вважає, що співрозмірним розміром аліментів для повнолітньої доньки, яка дистанційно навчається у Ризькій середній загальноосвітній шкоді № 1, буде сума у 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.07.2023 і до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.
При цьому, слід зауважити, що у разі обгрунтованого збільшення витрат або потреб повнолітньої доньки на навчання, позивачка та донька не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.
Посилання позивачки у відзиві на апеляційну скаргу на те, що право вибору способу стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, належить виключно позивачці, колегія суддів відхиляє, адже спірні правовідносини врегульовані положеннями ст. 200 СК України, які є спеціальними у даними випадку, і якими передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову. 
Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
 П О С Т А Н О В И В:
 
            Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Пухальською Іриною Станіславівною,  - задовольнити.
            Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року - скасувати.
            Ухвалити нове судове рішення.
  Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, - задовольнити частково.
  Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 )  аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 31 липня 2023 року і до досягнення нею 23 років, за умови продовження навчання.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                      М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                 В.А. Шебуєва                     
 
О.В. Кафідова