Справа № 446/687/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І. 
Провадження № 33/811/1544/24                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       08 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 , захисника - адвоката Мацієвської І.В., потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15 жовтня 2024 року, 

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2024 серії ВАД №555971 ОСОБА_1 01.03.2024 біля 18:10 год по АДРЕСА_1 вчинив хуліганські дії, внаслідок чого пошкодив автомобіль який належить ОСОБА_2 , а саме: вистрілом з пневматичної гвинтівки.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова необґрунтована та незаконна, суд першої інстанції не з`ясував повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Звертає увагу на те, що у справі відсутні докази того, що 01.03.2024 року вчинив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурно в громадському місці, здійснював дії образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Відеозаписи, на які покликається суд першої інстанції не містять звуку, а із зображення видно, що ОСОБА_1 ні з ким не розмовляє, ні до кого не чіпляється, не порушує громадський порядок та спокій. Більше того, суд у постанові не вказав в чому проявлялись «хуліганській» дії і чим вони виявлялись, оскільки «пошкодження автомобіля», навіть якщо припустити, що таке дійсно мало місце, не може вважатись хуліганськими діями з точки зору ст. 173 КУпАП.
Зауважує, що призначена судом балістично - трасологічна експертиза, яка повинна була сприяти суду у встановленні істини у справі та забезпеченні права на захист та доступ до правосуддя, не була проведена саме з вини органу, що складав протокол, оскільки саме ними не було складено протокол огляду місця події та не проведені обов`язкові експертизи транспортного засобу ОСОБА_2 , що фактично позбавило суд можливості прийти до однозначного висновку про те, що пошкодження автомобіля ОСОБА_2 виникли саме внаслідок пострілу з пневматичної гвинтівки. 
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мацієвської І.В., які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілого ОСОБА_3 , які апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані не були.
За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчинення адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.
Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.
Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що призвели до порушення громадського порядку і спокою громадян.
Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеним те, що останній вчинив хуліганські дії, внаслідок чого пошкодив автомобіль який належить ОСОБА_2 , а саме: вистрілом з пневматичної гвинтівки.
Дані обставини судом встановлені з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №555971 від 19.03.2024, реєстрацією від 12.03.2024, заявою ОСОБА_2 від 12.03.2024, письмовими поясненнями від 12.03.2024, 19.03.2024, відеозаписом долученим до справи.
Разом з цим, на переконання апеляційного суду, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.03.2024 серії ВАД №555971 ОСОБА_1 01.03.2024 біля 18:10 год по АДРЕСА_1 вчинив хуліганські дії, внаслідок чого пошкодив автомобіль який належить ОСОБА_2 , а саме: вистрілом з пневматичної гвинтівки.
Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.
До матеріалів справи також додано відеозапис із камер спостереження, з якого неможливо встановити точно та безсумнівно, що ОСОБА_1 здійснював вистріл з пневматичної гвинтівки в автомобіль марки "Ауді ", який належить ОСОБА_2 .
Щодо пояснень ОСОБА_2 , який є потерпілим у даній справі, то ці пояснення самі по собі не доводять наявності у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на той факт, що із заявою у поліцію ОСОБА_2 звернувся 12.03.2024, тобто через 11 днів після події.
Інших доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять.
Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також відомостями, що містяться в доданих до протоколу документах, не доведено те, що в діях ОСОБА_1 є склад інкримінованого йому правопорушення.
В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі - презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Наведених обставин суд першої інстанції не врахував, в зв`язку з чим неправильно застосував ст. 173 КУпАП і безпідставно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення дрібного хуліганства.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 .
За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

       апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задоволити.
       Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 15 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
       Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя          М.Ф.Романюк