У Х В А Л А
про повернення касаційної скарги
 
04 листопада 2024 року                                                                      
м. Київ
 
справа №344/63/20
провадження №51-1495ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 травня 2024 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаного судового рішення.
Верховний Суд ухвалою від 16 вересня 2024 року касаційну скаргу засудженогозалишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.
Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах встановленого строку  ОСОБА_4  знову звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано. 
Так, у своїй касаційній скарзі  ОСОБА_4  оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, засуджений просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги без руху, була її невідповідність положенням  ч. 1 ст. 433 КПК України.
Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженого в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки  ОСОБА_4 , окрім іншого, виклав вимогу про скасування вироку 
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня 
2021 року, який не є предметом розгляду вказаного провадження, оскільки був скасований ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 січня 
2023 року. 
Крім того, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, засуджений не зазначив у касаційній скарзі конкретних підстав для закриття кримінального провадження стосовно нього, передбачених у ст. 284 КПК України, а також не обґрунтував своїх доводів у цій частині.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 травня 2024 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 

                   
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                  ОСОБА_3