ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9111/24 Справа № 202/21614/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       05 листопада 2024 року                                                        м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,
- за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,
на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з цим позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».
В якому просив, стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 88 947,44 грн. та на оплату послуг експерта у розмірі 2 760,00 грн.; стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь позивача судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (ЄДРПОУ 00034186) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 88 947 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 44 (сорок чотири) коп.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату послуг експерта у розмірі 2 760 (дві тисячі шістдесят) грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 (тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп., а разом 3 833 (три тисячі вісімсот тридцять три) грн. 60 (шістдесят) коп.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
15.08.2024 року від Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції помилково вважає, що оскільки власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, окрім судового експерта ОСОБА_2 , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача, дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку майна, який був складений оцінювачем ОСОБА_3 при розрахунку страхового відшкодування, порушують вимоги діючого законодавства.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
11.09.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Демарчук Н.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить, апеляційну скаргу ПАТ ''НАСК ОРАНТА'' залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Бабіч Н.А. доводи апеляційної скарги підтримала.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Демарчук Н.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

26.06.2023 року в АДРЕСА_1 , відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2023 року визнано винним ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.
Відповідно до висновку експерта №2407/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ) від 17.07.2023 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного траснспортного засобу – автомобіля «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 225 744,49 грн.; вартість матеріального збитку (з урахуванняфм втрати товарної вартості), заподіяного власнику колісного транспортного засобу – автомобіля «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 301 357,69 грн. (а.с. 28-43).
Як встановлено судом, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» згідно полісу АТ№004314695.
30.06.2023 року представником позичача направлено на електронну пошту ПАТ «НАСК «ОРАНТА» завірені електронним цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування, запрошення на проведення експертизи та весь необхідний пакет документів.
24.07.2023 року від імені позивача його представником було направлено на електронну пошту ПАТ «НАСК «ОРАНТА» завірені електронним цифровим підписом рахунок з СТО ФОП ОСОБА_5 , копію виписки з Єдиного державного реєсру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_5 , копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_5 
26.09.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило страхове відшкодування у розмірі 68 552,56 грн.
04.10.2023 року представником ОСОБА_1 направлено на електронну пошту ПАТ «НАСК «ОРАНТА» запит щодо надання документів, на підставі котрих було оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта ОСОБА_2 №2407/23 від 17.07.202 року, складеного на замовлення позивача ОСОБА_1 Відповіді на даний запит ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не надало, доплату страхового відшкодування не здійснило.
Згідно Полісу серії АТ №004314695 ліміт за шкоду майну становить 160 000,00 грн.
При виплаті страхового відшкодування страхова компанія (відповідач) керувалась звітом оцінювача ОСОБА_3 №00-D/13/50 від 01.08.2023 року.
Отже висновок вказаного оцінювача складений з очевидним порушенням вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювач ОСОБА_3 , який складав звіт про оцінку збитку, особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб.
Доказів того, що вказаний оцінювач ОСОБА_3 має свідоцтво судового експерта, яке надавало б йому право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження, суду не надано. В той же час, представником відповідача надано копію сертифіката №807/20 суб`єкта оціночної діяльності від 08.09.2020 року, виданого Фондом державного майна на ім`я ОСОБА_3 за напрямком оцінки майна, щодо якого дозволена практична оціночна діяльність – 1. Оцінка об`єктів у матеріальній формі; спеціалізація в межах напрямів оцінки – 1.3. Оцінка колісних транспортних засобів. Вкзане підтверджує, що висновок вказаного оцінювача складений з очевидним порушенням вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки ОСОБА_3 мав право складати звіт лише на підставі особистого огляду транспортного засобу «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Водночас, позивачем надано висновок експерта №2407/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 17.07.2023 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., який діяв на підставі свідоцтва №544 від 30.05.2014 року, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України.
Оскільки власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, окрім судового експерта ОСОБА_2 , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача, дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку майна, який був складений оцінювачем ОСОБА_3 при розрахунку страхового відшкодування, порушують вимоги діючого законодавства і в цій частині.
Таким чином, оскільки страховиком при виплаті позивачу страхового відшкодування було взято за основу Звіт про оцінку майна, який складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а тому звіт №00-D/13/50 від 01.08.2023 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу складеному ФОП ОСОБА_3 не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77,78 ЦПК України.
Оскільки розмір страхового відшкодування перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілим особам, а саме, 160 000,00 грн., то саме відповідач є зобов`язальним суб`єктом перед позивачем в частині належного виконання покладених на нього Законом обов`язків.
Судом вставнолено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було виплачено 68 552,56 грн. В такому разі сума недоплаченого страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача складає 88 947,44 грн. = 160 000,00 грн. – 68 552,56 грн. – 2 500,00 грн., де 160 000,00 грн. – максимальний ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження майна, згідно поліса АТ№004314695, оскільки вартість відновлювального ремонту згідно висновку експерта ОСОБА_2 складає 259 994,91 грн., а вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості) складає 301 357,69 грн., що перевищує ліміт відповідальності страховика; 68 552,56 грн. – фактично сплачене страхове відшкодування; 2 500,00 грн. – франшиза.
Таким чином з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню решта суми страхового відшкодування у розмірі 88 947,44 грн. в межах встановленого полісом АТ№004314695 ліміту за шкоду майну, та у відповідності до висновку судового експерта ОСОБА_2 №2407/23 від 17.07.2023 року.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1  самостійно звернувся до суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2  стосовно проведення ним оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, оскільки її звернення до відповідача було проігноровано. За проведення експертного висновку позивачем сплачено 2 760 грн. (а.с.44).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За ст. ст. 3, 6, п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди; страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно ст. 36.2. Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Отже, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки висновок експерта ОСОБА_2 № 2407/23 від 17.07.2023 року є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля позивача, а ствердження представника відповідача, що вони самі бажали подивитись на автомобіль позивача не мають значення, бо спростовують правильність висновку експерта. 

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.               
Повний текст судового рішення виготовлений 05.11.2024 року.                

       Судді: