УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2024 року
м. Київ
справа  № 757/40360/20-к
провадження № 51-2185 ск 23 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року щодо ОСОБА_4 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор не погоджується з вказаними судовими рішеннями, ухваленими щодо ОСОБА_4 , та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, частин 5, 6 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, та копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання 
про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального 
та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись 
на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй  кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. 
Однак, всупереч вищевказаному прокурор у касаційній скарзі, посилаючись на  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть за собою скасування оскаржених рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Крім цього, прокурор, вказуючи на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, не зазначає чітко, які саме доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у цьому судовому рішенні.
До того ж прокурор допустив суперечності між частинами касаційної скарги, оскільки у прохальній частині скарги він формулює свої вимоги про скасування обидвох судових рішень щодо ОСОБА_4 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, тоді як у мотивувальній її частині зазначає про необхідність призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, після скасування оскарженої ухвали апеляційного суду. Наведене перешкоджає Суду визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Також до касаційної скарги не додано копії оскарженої ухвали Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, як це передбачено ч. 5 ст. 427 КПК України.
Що стосується тверджень прокурора щодо неможливості надати копію такого судового рішення з незалежних від нього причин, то Суд наголошує, що вказане не звільняє скаржника від необхідності дотримання закріплених у ст. 427 КПК України вимог, що ставляться до касаційної скарги.
Відсутність копії оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції, перешкоджає Суду пересвідчитись у тому, що таке судове рішення було ухвалене у цьому кримінальному провадженні, а також що воно може бути предметом перегляду касаційного суду, з огляду на ст. 424 КПК України.
Прокурору слід також звернути увагу, що з урахуванням положень ч. 6 ст. 427 КПК України копії вказаної ухвали він має долучити у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_5                                                ОСОБА_3