УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
04 грудня 2024 року 
м. Київ

справа №522/25838/21
адміністративне провадження № К/990/45533/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Стеценка С.Г., Стародуба О.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 та на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 року у справі №522/25838/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання поновлення на квартирному обліку,
УСТАНОВИВ:
У грудня 2021 року році ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приморського районного суду міста Одеси до у якому просив:
- визнати незаконним та скасування рішення засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування (нині Об`єднаної житлової комісії Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 06.02.2008  оформленого протоколом №1 від 06.02.2008 в частині: виключити (зняти) підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 , який перебуває на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996, складом сім`ї 4 особи: ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 );
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , поновити підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , сім`ю у складі 4 особи: ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996 року, з залишенням на квартирному обліку.
Приморський районний суд міста Одеси рішенням від 29.09.2022 у справі №522/25838/21 позов ОСОБА_1 задовольнив, визнав незаконним та скасував рішення засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування (військова частина НОМЕР_1 ) (нині Об`єднаної житлової комісії Військова частина НОМЕР_1 від 06.02.2008 оформлене протоколом №1 від 06.02.2008 в частині: виключити (зняти) підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 , який перебуває на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996, складом сім`ї 4 особи: ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 ), зобов`язав військову частину НОМЕР_1 , Об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , поновити підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , Об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , сім`ю у складі 4 особи: ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 ) на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996, з залишенням на квартирному обліку.
Одеський апеляційний суд постановою від 24.01.2023 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року скасував, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання поновлення на квартирному обліку закрито, роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 13.02.2023 справу №522/25838/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Об`єднаної житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання поновлення на квартирному обліку передав для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.03.2023 цю справу прийняв до провадження, визначив її розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та надано відповідачам строк для подання до суду відзивів на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 11.07.2023 позов задовольнив, внаслідок чого: 
- визнав незаконним та скасував рішення засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування (нині Об`єднаної житлової комісії Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 06.02.2008 оформленого протоколом №1 від 06.02.2008 в частині: виключити (зняти) підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 , який перебуває на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996, складом сім`ї 4 особи: ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 );
- зобов`язав військову частину НОМЕР_1 , об`єднану житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити підполковника запасу ЗСУ ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , сім`ю у складі 4 особи: ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 ,) на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996 року, з залишенням на квартирному обліку.
- визнав протиправним та скасував рішення засідання житлової комісії штабу та управління ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_1 ) (нині - Об`єднана житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 ) від 06.02.2008 оформленого протоколом №1 від 06.02.2008 в частині зняття з квартирного обліку підполковника запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 , який перебував на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996 складом сім`ї 4 особи: ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 .
- зобов`язав Об`єднану житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити підполковника запасу Збройних Сил України ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 зі складом сім`ї 4 особи: ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , який перебував на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування у списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996, з залишенням на квартирному обліку.
П`ятий апеляційний адміністративний суд від 28.10.2024 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 без змін.
Військова частина НОМЕР_1 не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо обмеження можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є також інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У цій справі предметом спору є рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини щодо зняття позивача та членів його сім`ї з обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням.
Одеський окружний адміністративний суд в ухвалою від 13.03.2023 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
За правилами пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У свою чергу, скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті "в" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Скаржник у касаційній скарзі не визначає, які саме норми матеріального права застосовані судами не правильно або які норми процесуального права було порушено судами, а лише зазначає про незгоду із прийнятими судовими рішеннями у цій справі.
За правилами пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку  якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Скаржник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права, згідно з пунктом  1 частини 4 статті 328 КАС України.
Проте, колегія суддів не може взяти до уваги посилання на існування обставин, визначених пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України, оскільки скаржником не зазначено яку саму норму права було неправильно судами застосовано при ухваленні оскаржуваних рішень без застосування висновків Верховного Суду, які викладені у визначеній постанові, окрім того відсутнє посилання яку саме постанову Верховного Суду не було враховано при ухваленні оскаржуваних рішень.
Слід зауважити, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржувані судові рішення відповідно до висновку викладеного у постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №638/5769/18, від 08.04.2020 у справі №683/2197/18, від 19.05.2020 у справі №683/2198/18. В даному випадку скаржником не зазначено обставин, які б свідчили про необхідність відступлення від даних висновку в даних правовідносинах.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 1 частини 4 статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, оскільки воно не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме справи №522/25838/21.
Верховний Суд наголошує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України треба зазначати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що суди порушили норми матеріального права і неналежно дослідили зібрані у справі докази, неповно встановили обставини справи або встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які суд не дослідив, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Так, оскарження судових рішень з підстави, передбаченої пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України вимагає не лише констатації факту, що суди неправильно застосували норми права у подібних правовідносинах, а і визначення норми (норм) права, які саме порушені при неврахуванні визначеного висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, а також зазначення обставин, які б свідчили про те, що посилання на постанову Верховного Суду, які застосували суди попередніх інстанцій потребують відступлення від таких висновків.
До того ж, Верховний Суд наголошує, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України необхідно зазначати постанову Верховного Суду, висновки якої не було враховано судами попередніх інстанцій, в тому числі навести обґрунтовані аргументи необхідності відступлення від такого висновку у визначеній постанові.
Саме по собі посилання на неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином, колегія суддів не приймає посилання скаржника на пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України можливе у разі, якщо скаржник у касаційній скарзі навів обґрунтовані та переконливі аргументи, які б підтверджували порушення норми права без врахування висновку у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Верховного Суду, а також зазначенні обставин про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга подана на судове рішення, яке за законом не оскаржується у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.   Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 та на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 року у справі №522/25838/21.
2.  Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржникові через підсистему «Електронний суд».
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                      А.А. Єзеров

Суддя                                                                                          С.Г. Стеценко

Суддя                                                                                          О.П. Стародуб