Номер провадження: 33/813/2408/24
Номер справи місцевого суду: 523/14151/24 
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,
правопорушника ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 – адвоката Михайленко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Михайленко Марія Миколаївна, на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою
ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до адміністративних матеріалів, 02 серпня 2024 року о 23 год. 30 хв. в м. Одеса, по вул. Семена Палія, 108А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) – відмова особи, яка керує транспортним засобом від встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.43-45).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 13.09.2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Михайленко М.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 47-50).
У судовому засіданні приймав участь як ОСОБА_1 , так і його захисник - адвокат Михайленко М.М., 

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин.
Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського в установленому порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту ПДР є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того перебував водій у стані сп`яніння чи ні.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107020 від 02 серпня 2024 року (а.с.1-2);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.5);
- протоколом АА №025720 від 02 серпня 2024 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 (а.с.6);
- відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників поліції №471326, 474902 (а.с.7).
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , встановленою постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2024 року в порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
При цьому, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 звертає увагу на те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Проте зазначені доводи апеляційний суд не приймає, зважаючи на таке.
З долучених до матеріалів справи відеозаписів №471326, 474902 вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що в автомобілі не працює ліва фара в режимі ближнього світла, що стало підставою для його зупинки.
В ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , останньому було повідомлено про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, на підставі чого було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. На багаторазові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , з надуманих підстав, протягом тривалого часу всіляко уникав проходження огляду (зокрема, з посиланням на не роз`яснення йому підстави зупинки, підстави проходження огляду, дочекається адвоката та інше). На звернення працівника поліції, що така поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду та як наслідок складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не реагував.
В подальшому, такі дії працівниками поліції були розцінені як відмова від проходження огляду, та відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Аналіз відтворених відеозаписів з місця події свідчить про свідоме ухилення та небажання ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а тому суд першої інстанції правильно встановив, що зазначені дії є відмовою від проходження огляду.

Наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, разом з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснювались.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що правопорушник ОСОБА_1 дійсно прямо не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в медичному закладі, однак всі його дії були направлені саме на таку відмову, про що свідчить також і те, що ОСОБА_1 перевірку на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в медичному закладі 02.08.2024 року так і не пройшов.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який порядок огляду було запропоновано водієві та не зазначено від якого саме огляду відмовився водій (алкогольного чи наркотичного) є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах закону, з огляду на таке.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерством внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість бо навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 Інструкції).
Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено п. 7 Розділу III Інструкції.
Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.п. 7, 8 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я за направленням поліцейського, в якого є підстави вважати, що особа перебуває у стані такого сп`яніння відповідно до ознак. 
Відтак, посилання на те, що в протоколі не зазначено, який порядок огляду було запропоновано водієві (чи пропонувалось пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів) не відповідають встановленому законодавством порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суть порушення, яка зазначена в протоколі, є незрозумілою, а відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлена, є безпідставними, оскільки викладена в протоколі серії ЕПР1 №107020 від 02 серпня 2024 року суть адміністративного правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та іншим нормам чинного законодавства. 

Посилання в апеляційній скарзі на не відсторонення ОСОБА_1   від керування транспортним засобомапеляційний суд не приймає, оскільки вказана обставина не впливає на зміст та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Неспроможними є і твердження в апеляційній скарзі, в частині незгоди з виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки підстави вважати чи перебувають особи у стані сп`яніння відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням.

Відтак, позиція апелянта, яка викладена ним в апеляційній скарзі, розцінюється апеляційним судом, як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням викладеного, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст. 266, 268, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Михайленко Марія Миколаївна, залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        С.М. Сегеда